.30 [No. 



ses jorddækkede afsatser Beboidiahemisphærica, Biccia sorocarpa, 

 Lophocolea cuspidata, Grimmia leucophcea, Zygodon Stirtoni, Ulota 

 phylla.ntha, Orthotrichum Lyellii, Mnium rostratum m. fr. og 

 stellare m. fr., Leucodon sciuroides var. morensis og Anomodon 

 -apicidatus samt Bhynchostegium confertum. Af disse ev Grimmia 

 leucophcea, Zygodon Stirtoni og Rhynchostegium confertum kun 

 kjendt fra Søstrene og Rauø, de øvrige også fra steder med granitisk 

 underlag. 



Foruden de ovennævnte sjeldnere arter kalk- og kiselmoser 

 forefindes af mere almindelige løvmoser et større antal, hvoraf en- 

 kelte ikke sjelden danner massevegetation; som sådanne kan næv- 

 nes nogle på de mest soltørre klipper voxende arter, Tortula ru- 

 .ralis, Grimmia commidata, Rhacomitrium lanuginosum, hvortil 

 for de skyggefulde lokaliteter kan føjes Dryptodon Hartmani. 

 Foruden mange af de som voxende på jord allerede nævnte arter 

 findes på klipperne Tortella fragilis, Schistidium apocarpum og 

 maritimum, Hedwigia alhicans, Zygodon viridissimus var. rupe- 

 . stris, Orthotrichum rupestre, Bryum bimum og alpinum, Bartra- 

 mia ithyphylla og pomiformis, Antitrichia curtipendula, Neckera 

 crispa og complanata, Anomodon viticulosus, attenuatus og longi- 

 folius, Isothecium myosuroides, Homalotliecium sericeum, Brachy- 

 thecium albicans, veluiinum, rutabulum, rivulare, populeum og 

 plumosum, Thamnium alopecurum og Amblystegium serpens. 



Foruden de allerede anførte levermoser er der kun fundet 

 følgende, som for at bøde på det manglende i antallet af arter 

 .hyppigt optræder i desto større masser: Frullania tamarisci, 

 Badula complanata, Metzgeria furcata, Diplophylium albicans, 

 .Jungermannia barbata, hvilke samtlige forekommer på klipper, til 

 hvis flora kan føjes endel af dem, som foran er anførte som vox- 

 ende på jord, f. ex. Ptilidium ciliare, Plagiocliila asplenioides og 

 Jiingermannia ventricosa. 



Der mangler således af levermoser et betydeligt antal af fast- 

 landets og granitøernes arter. Grunden hertil må soges ijordbun- 

 dens tørre beskaffenhed, mangel på skyggefulde, fugtige krat og 

 ikke mindst i klippernes kalkholdighed. — 



Samtidig! som nogle løvmoser kun er bemærkede påporfyien, 



