32 [No. 



få undtagelser nær (f. ex. Splachnum sphæricam) gjenfinder de 

 herhen hørende arter, endel jevnt spredte over hele trakten, andre 

 kun i de åsregionen berørende dele af lavlandet eller i de lidet 

 udstrakte, til selve åsregionen hørende nordlige partier af området. 



Såvel i det hele land som i Fredrikstadtrakten optræder den 

 boreale gruppe med et betydeligt færre antal arter end den fore-' 

 gående. De herhen hørende arter, der findes såvel i indlandet som 

 i kysttrakterne i det søndenfjeldske, og som har sin nordgrænse 

 på forskjellige punkter i det nordenfjeldske, (fra Trondhjemsfj orden 

 til Salten og tildels endnu nordligere,) er ofte meget ujevnt fordelte 

 inden sit udbredelsesområde, og det tør derfor være muligt, at der 

 i Fredrikstadtrakten mangler en større procentisk del af de i landet 

 forekommende arter af denne gruppe end af de subarktiske. Imid- 

 lertid leverer dog de boreale arter en væsentlig kontingent til trak- 

 tens mosflora. 



Den atlantiske flora, som til sin trivsel kræver et fugtigt 

 klima uden stærk sommervarme og uden streng vinterkulde, 

 altså med liden årlig amplitude i temperaturen, har hos os sit 

 udbredelsescentrum på Vestlandet. Endel af dens arter er dog 

 noget mindre nøjeregnende med hensyn til de klimatiske betingelser, 

 idet de især synes at kunne tåle en stærkere vinterkulde, og man 

 finder derfor repræsentanter for denne gruppe langs hele kysten 

 fra Iddefj orden til østfinmarken, (f. ex. Jungermannia ovata og 

 Diphyscium sessile,) medens de kun som sjeldne undtagelser 

 optræder i indlandet. Man har derfor ret til i Fredrikstadtrakten 

 at vente endel til denne gruppe hørende arter, og i virkeligheden 

 forekommer her, såvidt vi kan se, alle atlantiske løvmoser, som er 

 fælles for Vestlandet og Skåne, med undtagelse af Sphagnum 

 motte, Campylopus atrov irens, flexuosus og fragilis, Dicranodon- 

 tium longirostre, Orthotrichum tenettum og pulchellum, Entostlw- 

 clon ericetorum var. Alinfeltii, Pterygopliyllam lucens og Hylo- 

 comium brevirostre. Men desuden har Fredrikstadtrakten at opvise 

 3 arter, der må regnes hid, og som endnu ikke er påviste fra 

 Vestlandet, nemlig Dicranum Scottianum, (der er en afgjort atlan- 

 tisk art,) Zygodon Stirtoni og Bryum Stirtoni. Af disse er de 

 to førstnævnte tidligere angivne bl. a. fra Sydsverige, den tredie hidtil 



