90 [No. 



arter og er især udbredt på lerede ågre og blandt græs på nylagte 

 enge. 



Ved Kongssten i Østre Fredrikstad tindes en form i af- 

 rundede, sterile tuer a f et meget afvigende udseende. 

 86. Barbula gracilis (Schleich.) Schwågr. 



Sjelden, på i flomtiden oversvømmede klipper ved Sarpfossens 

 østside (Hafslund i Skjeberg) i selskab med Grimmia unicolor 

 og elatior, i største mængde, men steril. (H. & R.). 

 Ny for Norge 18 ' 10 1885. 



87. Barbula convoluta Hedw. 



Hist og her på tørre, golde steder, især hvor bunden er lidt 

 kalkholdig, ofte med frugt. Denne art .er især udbredt på kalk- 

 holdig jord ved kysten, hvor den ofte danner vidtstrakte matter. 



Med frugt: Hvaler: Sejlø, Asmalø, Langholmen på Vesterø; 

 Onsø: Græsvik, Lyngholmen, Torgauten, Hankø. (R.). 



88. Tortula muralis (L.) Hedw. 

 Forekommer omtrent udelukkende på tørre porfyrklipper, et 



enkelt sted på en cementmur, med frugt. 



Onsø: Rauø, Søstrene, Græsvik, på en mur, (R.); Råde: 

 Sletter. (H.). 



89. Tortula subulata (L.) Hedw. 



Hist og her, med frugt, på kalkholdig jord og på skyggefulde 

 steder på porfyren, hvor den fortrinsvis holder sig i jordfyldte 

 hulheder i klipperne. 



Glemminge: Enhus på Kråkerøen; Onsø: Rauø, Søndre 

 Søster, Missingen, Hankøsundet, (R.); Råde: Sletter. (H.). 

 90. Tortula papillosa Wils. 



Msget sjelden Hidtil kun bemærket i sprækker i barken på 

 et gammelt piletræ (Salix fragilis) ved Græsvik i Onsø, hvor den 

 forekommer i selskab med Orthotrichum obtusifolium. (R.). Er 

 tidligere kun angi ven fra Vestlandet. 



91.. Tortula pulvinata (Jur.) Limpr. 



Forekommer i gråagtige, afrundede puder på roden og den 

 nedre del af stammen af gamle løvtrær, ofte i selskab med Leu- 

 codon, Pylaisia og Tortula ruralis. 



