1.] 91 



Onsø: Slevik, på ask m. fr., Fjelle, på rogn st. (R.). 



Ny for Norge u / 4 1890. 



92. Tortula montana (N. v. Es.) Lindb. 



Ligesom de to foregående meget sjelden ; kun funden en gang 

 på tone porfyrklipper på Rauø i Onsø st. (R.). Senere eftersøgt 

 uden held, hvortil dens store lighed med Tortula ruralis tør være 

 grunden, da disse to arter ved indsamlingen neppe kan skilles fra 

 hverandre. 



Den er i Norge foruden på dette sted kun funden på Hesten 

 på Varaldsøen i Strandebarm (steril $) af Wulfsberg, men 

 af ham fejlagtigt antagen for Tortula princeps, (cfr, 1. c. pag. 353,) 

 og på Ladehammeren ved Trondhjem, (H.), ligeledes steril. Det 

 vilde dog sikkerlig være urigtigt heraf at slutte, at denne art i 

 Norge er sjelden; sandsynligvis findes den mangesteds på kysten 

 søndenfor Trondhjem, men er i sin sterile tilstand bleven overseet 

 på grund af sin habituelle lighed med den følgende. 

 93. Tortula ruralis (L.) Ehrh. 



Almindelig på de forskjelligste lokaliteter, som klipper, mager 

 grusjord, stengjærder, trærødder, tåge etc., ofte med frugt. 



For at adskille de tre sidste arter, der såvel i udseende som 

 i bladform og cellevæv frembyder adskillig lighed, tør den sikreste 

 fremgangsmåde være at gjøre gjennemsnit af bladene. Det af 

 JURATZKA som sikkert angivne kjendemærke, der refererer sig til 

 bladenes forhold på objektglasset, er neppe altid pålideligt. 



94. Cinclidotus fontinaloides (Hedw.) PB. 



Sjelden og kun bemærket på stene i og på klipper ved Glom- 

 men og dens arme i Tune: Rødsøen st., (H.), Agnalt, ved Isnes- 

 fjordens afløb i Sollielven med rigelig frugt, ved Trøsken st. (R.). 



Ved siden af Glommen, hvor M. N. Blytt allerede i 1840 angiver 

 at have samlet den, (i Åmot i Østerdalen,) er Driva i Op dal det 

 eneste norske vasdrag, hvori denne art med sikkerhed vides at 

 forekomme. 



95. Schistidium apocarpum (L.) Br. eur. 



Meget almindelig, med frugt, på stene, tegltage, klipper etc.; 

 på porfyren hyppigere end på graniten, hvor den helst forekom- 

 mer på lave, lidt fugtige, afrundede koller. 



