52 [No. 



at gaa bort en dag i Skoven for at skyde Biørn, da slaar hand 

 paa Runbommen for at fornemme om hand den dag skal faa Lykke 

 til Biørn, men saadan en Runing som kun skeer for een ringe ting, 

 rhen ikke for et Menniskes Liv at redde kand skie, endskiønt Nøyden 

 hverken har andre hos sig samlede, eller falder til Jorden saa som 

 død; naar Nøyden eller en anden Lap har haft den Lykke, at 

 hand har faaed Biørn, da sammen samler hand Mendspersonerne 

 som med deres Gøuge Sang skal takke Lejbolmaj tillige med ham 

 for den Lykke, men for den hellighed som er med Biørnen ere 

 Qvindes Personer vanhellige mod ham, da verdiges de ikke at gaa 

 ind ad den samme dør, hvor igiennem Biørnens Kiød bliver baared, 

 men de maa gaa ind bag i Lappe Huuset, hvor der obnes en liden 

 Indgang, ikke heller ere de verdige at tåge til sig af Biørne Kiødet 

 for at æde det, men det bliver dem af Mænds Personerne præsen- 

 teret paa en stikke op i Munden. 



8. Maderacha Saracha Juxacha og Uxacha 1 ) (Gudin- 

 der for Qvinderne) staa saa langt neder paa Runbommen til begge 

 dens Sider, saa der neden under er ikke stort rum igien tilbage til 

 Guders Afmaling. Maderacha er Moder til Saracha og boer liige- 

 saa vel som Hun neden under Lappernes Gamme. Maderacha 

 anammer 'Siselene oven af ud af Radien, den Hun overleverer til 

 Saracha som skal overklæde dem med kiød i moders liv til et 

 Foster og derpaa give en god Forløsning hvilket alt Hun efter 

 Lappernes indbildning vel bestiller, saafremt Hende gives vel offer, 

 denne Saracha holdtes og for at skal hielpe til en Qvindes Men- 

 strua, hvilket alt dette og det forrige Hun skal vel bestille saa 

 fremt hende gives vel offer. Uxacha som i Hige maade er Datter 

 til Maderacha har den Bestilling at naar Hende gives vel offer da 

 seer Hun til det fødde Barn, og vogter det naar det begynder at 

 gaa fra stød og Fald. 



Jabmeacha, Dødens Moder, staar needenunder fornevnte 

 Qvinder paa Runbommen. Denne Gudinde vil baade Selv under- 

 tiden have Mennisker need til sig til Jameaimo. Hun vil de skal 

 døe at de kand komme til Hende, saa og ere der Iamecudser, 



!) Friis 1. c. 87. 



