56 [No. 



maalet er Alleene, Om der er Exempler af, at noget Wilt Dyr 

 eller fugl paa saadan maade som Mennisker eller Tamme Krea- 

 tuure, formedelst Alderdom, er lunden Svag, eller Død, om de 

 ere funden kiendelig med fattelse paa Kræfter, enten at Dyrene 

 ikke kunde lobe eller fuglene ikke flyve saa Vel som De yngre, 

 Om De ere fundne med Alderdoms affældighed paa Syn eller hø- 

 relse, hvilket deraf kunde kiendes at de Manglede beqvemhed at 

 søge Deris Næring, og følgelig bleve afmægtige og tammere end 

 sædvanlig, thi paa de tamme er Alderdommen ganske kiendelig af 

 saadane Merker, som D. h. Seif er bekiendt, men ifald at Mand nu 

 ikke rinder blant de Wilde Kreatuure saadanne Alderdommens Af- 

 fældigheder, som Visselig er Dødens forgjengere, og Vi seer heller 

 ikke paa Land eller Vand, i Skovene, eller paa Øerne, hvor Dyr 

 og fugle, Vrimle i største Mængde, noget Dyr eller fugl Død, som 

 iblant saa mange 1000de ikke maatte Vere saa rart, naar det 

 havde sig saa med dem som med os i det tamme Rige, saa kand 

 det ikke Vere forunderligt, at Et Menneske som tenker noget Len- 

 gere end det hand seer for fødderne soger efter denne huushold- 

 nings hemmelighed, om den ellers skulle Vere at finde. 



Jeg boer paa Landet, hvor Kongen har sat Mig i Et fogde 

 Embede, samme har Jeg betient i 29 aar og endnu i mit 53 aars 

 alder, betiener det, paa det stæd hvor Jeg boer er nær ved Havet, 

 hvor der ligger øer, derpaa holder sig, og om Sommeren yngler 

 Een Mængde Søefugl, mit District som er 2 fogderier, strekker sig 

 baade Ved Søesiden og høit i Landet, Jeg har Ved mine omreiser 

 flittig etterspurt om nogen har Merket de Wilde Kreatuures Alder- 

 doms affældighed eller paafølgende Død, Jeg har Seif nøie seet 

 derefter baade paa øerne og i landet, men har til denne Dag endnu 

 intet Spor funden dertil, om. d. h. nu herudi Ander nogen Curieuxite, 

 og hand Ville bemøie sig med at efterspørge hos dem som herom 

 kunde give oplysning, saa skulle Jeg udbede Mig Ved Commodite 

 nogle Linier, for at opfylde nysgierighed, Sagen i sig Seif er 

 u-skyldig, dog ifald det saa skulle Vere at de omskrevne er 

 ikke underkast den Skyldighed at Døe af sig Seif, forekommer det 

 Mig som Et øiensynligt beviis paa u-skyldighed, men lad det vere 

 hvad det vil, saa kand Jeg aldrig faae andet facit i denne Reigning, 



