84 [No. 



Profess. imidlertid havde fatted andre Tanker og kalded en anden ; 

 saa var det, at jeg et heelt Aar derefter, nemlig i avvigte Foraar, 

 ved Skrivelse ombad Hr. Luster paa Tingvold at have den 

 Godhed for mig, at Han vilde forestille mig for D. H. til at nyde 

 Kapellaniet der paa Stedet, i Fald Han selv agtede at forlade det, 

 da jeg aarligen, indtil han bleev befordred til noget andet, vilde 

 erlegge ham noget vist av Indkommen, som vi paa billigste Maade 

 kunde vorde forligte om. Da nu velbemeldte Hr. Luster siden be- 

 rettede mig D. H.s gunstige Tilsagn om at være mig beforderlig 

 dertil (for hvilken D. H.s u-forskyldte Godhed jeg herved saa meget 

 mere avlegger min underdanige Taksigelse, jo mindre jeg haver 

 kunned have den Lykke at fortjene den), saa havde jeg foresat mig, 

 nærmere at anmode D. H. H. derom ved Ankomst til Visitazen, 

 hvilket ikke vilde lykkes mig; og haver jeg ikke heller siden for- 

 dristed mig til at ansøge D. H., førend jeg fik mere Vished om Hr. 

 Liisters Reise. Nu tilbyder mig Hr. Professoren heel uformodent- 

 ligen den forrige Vocation, hvilket setter mig i megen Tvivlraadig- 

 hed, naar jeg betragter paa den eene Side Guds besønderlige Forsyn, 

 som synes at være i den Sag, og min svage Hilsen til at udstaae 

 de haarde Reiser her til Lands, men paa den anden Side min 

 Ungdom og U-dygtighed til at befordre Guds Ære i saa stor en 

 Meenighed som Christianiæ, samt, hvad som imellem Hr. Luster og 

 mig er foregaaed. Men det, som nu allermeest holder mig tilbage, 

 er det, at jeg erindrer, mig 2de Aar efter hverandre i Kjøbenhavn 

 at have oppebaaren det avsal. Hr. Profess. Ste nbuk 1 ) til den find- 

 markiske Mission skjenkede Stipendium, og altsaa forbunden mig til 

 at tjene det hellige Missions Verk, hvortil jeg ikke heller fattes 

 Lyst, naar det maatte være Guds behagelige Villie at bruge min 

 uverdige Tjeneste dertil. I saadan Raadvildhed maae jeg da 

 allerydmygst • indfalde med Begjering til D. H. H., at D. H. 

 efter Deres bedre Indsigt vil komme mig til Hjelp med Raad og 

 Befalning, hvad enten jeg skal forblive her i Stiftet og yd- 

 mygst kan forvente D. H.s gunstige Befordring til det eene 

 eller andet (hvilket -jeg helst ynskede) eller D. H. maatte 



!) Hans Steenbuch, f. 1664 iKbhvn., 1703 prof. i hebraisk, døde 1740. 

 Fundatsen til hans legat se Engelstofts Annaler 1809. II. 62 — 64. 



