Nr. 5] ET MAGISK DYREBILLEDE I T. HJEMS MUSEUM. 15 



vidt adskilte i tid som de, der træder os imøte ved de skandi- 

 naviske bjørnefigurer og fra den lappiske folketro, som er over- 

 levere! os i en forholdsvis sen tid. Dog er der jo intet i veien 

 for at de lappiske forestillinger kan være ældgamle, og det er 

 vel ogsaa det sandsynligste. Saaledes tør messingets hellighet i 

 sin oprindelse være en religiøs levning fra en tid, da messing 

 (bronze) var det vigtigste metal. Vi har sandsynligvis her at 

 gjøre med en forestilling som er gaaet over i lappisk folketro 

 ved lappernes berøring med nordisk bronzealder eller den umid- 

 delbart paafølgende periode. Et saadant træk vilde i tilfælde 

 ikke staa isoleret. Som Axel Olrik har paavist i sin avhandling 

 om Nordisk og lappisk Gudsdyrkelse 1 , har den lappiske mytho- 

 logi og folketro i ikke ringe utstrækning optat laan fra den 

 nordiske, og disse synes at være meget gamle, idet de henviser 

 til mythologiske lag, som er ældre end dem som vi møter i 

 vikingetiden. Flere træk har sine paralleller saa langt tilbake 

 som i nordisk bronzealder. Jeg har ved ovenstaaende bemerk- 

 ninger kun villet peke paa muligheten av at der med hensyn 

 til disse bjørnefigurer, som jeg tror bør tillægges magisk betyd- 

 ning, kan spores sammenhæng med lappiske forestillinger. Selv 

 kan jeg naturligvis ingen begrundel mening ha om hvordan 

 denne sammenhæng nærmere skal forklares. Da imidlertid de 

 magiske forestillinger, som jeg tror har skapt disse figurer, særlig 

 synes at høre hjemme inden det ikke-germanske kulturomraade 

 i Norden, skulde jeg være tilbøielig til her at se lappisk eller 

 maaske finsk indflydelse. 2 Det er vel derfor ingen tilfeldighet, 



1 Danske Studier 1905, s. 39—57; om messing se s. 16. 



- I denne forbindelse vil vi ogsaa nævne 2 pilespidser av bronze 

 eller kobber, som efter formen nærmest maa henføres til yngre jern- 

 alder. Den ene av disse skriver sig fra Gjeite ved Levanger og 

 indkom til Trondhjems Museum 1907? Den blev fundet ved utvidelse 

 av en kjelder, hvorved man støtte paa et mandslangt gravkammer, som 

 var dannet dels av reiste heller, dels muret av kuppelstene. Rummet 

 var fyldt av jord og grus, hvori fandtes benstykker av kul samt endel 

 st5 7 kker av skaaler« av ler. Det fremgaar ikke av den usakkyndige 

 fundberetning, hvorvidt spidsen fandtes i selve gravkammeret, men det 

 har vel sandsynligvis været tilfældet. Spidsen er beskrevet og avbildet 

 av K. Rygh i fortegnelsen over Museets oldsaksamlings tilvækst 1907, 

 s. 41 (T. 8390). Efter en approximativ analyse indeholder metallet 

 5—10 pct. zink og høist 1 pct. tin. Den anden spids indkom 1909 til 

 Universitetets oldsaksamling i Christiania. Den er fundet i Senjen, er 

 av kobber, 11,7 cm. lang og væsentlig av almindelig yngre jernalders 

 form. JEfter katalogen. C./20948). Disse enkeltstaaende pilespidser av 

 bronze eller kobber fra yngre jernalder er ganske merkelige, Jeg kan 

 ikke forståa andet end at de kun kan forklares ut fra den forutsætning 

 at der har været tillagt det metal hvorav de er støpt, magisk 

 kraft. Ellers vilde man neppe ha valgt et forholdsvis saa kostbart 

 metal til et redskap, der som en pilespids let er utsat for at mistes. 

 Det synes som om en pilespids av bronze eller kobber i jernalderen 



