Nr. 8] 



OLDSAGSAMLINGENS TILVÆKST I 1912. 



19 



fastrustede levninger af tøi, som er fuldstændig gjennemtrukket 

 af bronceir. Fra kanterne har gaaet ud en horizontal plade, 

 hvoraf der dog kun er nogen større levning ved enderne, hvor 

 der er bevaret to nagler, antagelig af sølv, ved hver ende. Om 

 denne plade ikke har været længere, eller om den har været 

 fortsat med et beslag ligesom ved stenen, lader sig neppe sik- 

 kert afgjøre. Æsken har været naglet til beltet med aabningen 

 indad og bunden vendende ud; denne kan ogsaa sees at være 

 orneret med 3 nu meget utydelige linjer langs kanten. Baade i 

 størrelse og form har den lignet den ved siden af anbragte ild- 

 sten. Den har utvilsomt været brugt til opbevaring af flint og 

 knusk. Jfr. æskerne af træ i Mosefundene. 1 Levninger 

 af lignende æsker af bronce, fundne sammen med ild- 

 stene i bronceindfatning, haves i 3 fund i Bergens 

 Museum, fra Hove i Vik i Sogn 2 , fra Evebø i Gloppen 3 

 og Uteide i Hammerø. 4 Disse er dog i fundbeskrivel- 

 serne ikke opfattede som æsker for fyrtøi (10167). 



k. Pincet af sølv, lidt ufuldstændig nedentil, 

 navnlig i den ene arm. Orneringen sees af hosføiede 

 afb. (fig. 9). Den er 7 cm. lang, største bredde nedentil 

 0,8 cm. Hele den øvre del er forgyldt, af den nedre 

 kun de facetterede kanter (10168). 



1. Remendebeslag af bronce (fig. 10), væsentlig 

 lig Nydam XIV 6, med en rund udvidelse nedentil, 

 5 cm. langt, oventil 1,7 cm. bredt. Oventil 2 nagler 

 med smaa runde hoveder, som med den anden ende 

 er fæstet i en smal plade; mellemrummet er fyldt med 

 levninger af læder (10169). 



m. Rektangulært rembeslag af bronce, 2,3 X 2,i 

 cm. i tverm., sterkt gjennemirret. Orneringen sees af li 

 fig. 11. De fire nagler stikker knap 2 mm. frem paa pio-. 9. 1/1. 

 bagsiden og fastholder der rester af en læderrem (10170). 



n. Remløber af bronce, 8-sidet med de fire kanter sterkt 

 indbuede (se fig. 12). Ved de to bredeste rette kanter er pladen bøiet 

 lodret ned og gaar tilsidst over i runde tapper, som vel har 

 gaaet ned i en læderrem eller lignende. Mellemrummet mellem 

 plad«en og tapperne er 0,5 cm., som altsaa har været den største 

 tykkelse af den rem, som har kunnet trækkes igjennem (10171). 



o. Dele af en eller to hægtespænder af bronce som R. 

 268. Bedst bevaret er et stykke, som til den ene side har en 



1 Engelhardt, Vimose I, 31, Thorsbjerg XVII, 6, Nydam XIV, 15—17. 

 S. Muller, Ordning II 460. 461 og s. 51. Vor Oldtid s. 546. 



2 Lorange, Oldsager i B. M. s. 99, hvor afb. dog ikke er korrekt. 



3 B. M. Aarb. 1889 nr. 1. 



4 Lorange, anf. st. s. 115. 



