Nr. 9] VAARENS KOMME VED TRONDHJEM, 5 



være langvarig Regn og Varmegrader, Marts kan være koldere 

 og mere snefuld end Februar, Maj kan være koldere end April; 

 i den ene Maaned kan det se ud til en tidlig Vaar, i den næste 

 til en sen. Det almindeligste Veir om Vaaren er skarp Norden- 

 vindssno, om end Solen kan varme sterkt. Omslag til mildere 

 Luft kommer gjerne sidst i Maj og virkelig Sommervarme se 

 nere, især ved Søndenvind ; paa varme Sommerdage, naar Luften 

 er bleven opvarmet, kommer ofte nordvestlig Vind om Etter- 

 middagen, den saakaldte »Havgule«; den er gjerne af middels 

 Temperatur og uden Regn. Skog og Mark kan ofte være grøn 

 og de fleste Trækfugle kan være kommet uden at vi har faaet 

 Vaar i Temperaturen; men dette kan variere meget, hvorom 

 mere nedenfor. 



Selv om Vaaren er kold og snefuld, kommer dog gjerne 

 Trækfuglene til temmelig bestemt Datum; størst Afvigelse er der 

 for de tidligste; det har hendt, at Lærker ved stort Snefald i 

 Mængde har tyet ind i Byen og søgt sin Føde ved Sjøboderne. 

 I indeværende Aar (1913) kom Bogfinkerne d. 10. — 12. April ind 

 i Byen og søgte paa Spurvenes Vis de ufordøjede Frø, som kom 

 ud med Hestenes Excrementer; der var paa denne Tid en stor 

 Mængde Bogfinker omkring Byen, antagelig fordi den store Sne- 

 mængde hindrede dem i at sætte Bo i Skovene. Sumpfugle 

 holder sig under saadanne Omstændigheder længe i Fjæren, 

 navnlig Aker lo (Charadrius apricarus). 



18de Mai 1871 faldt flere Tommers Sne og Thermometret gik 

 ned til -i- 3. Da samledes en stor Mængde Sangfugle i Byens 

 Gader og Portrum, Stenskvet (Saæicola oenanthe), Busks kv et 

 (Pratincola rubetra), Fluesnapper (Muscicapa atricapilla), H o r- 

 t u 1 a n e r (Emberiza hortulana), R ø d s t j e r t (Ruticilla phoenicurns) 

 og andre Syl vier. Uden Tvivl gik de tilgrunde. 



Snefonder fra Vinteren kan ofte ligge længe, selv i Lavlandet. 

 Prof. Krøyer skriver i sin Dagbog 1838, at han undredes meget 

 over de lyse Nætter i Trondhjem, men hvad der undrede ham 

 mere, var at der ved Domkirken St. Hansdag laa en stor Sne- 

 fond, som ikke minkedes i den Tid, han opholdt sig her. I 

 Regelen forsvinder de sidste Fonder paa Strandfjeldene de første 

 Dage af Juli. Sneen hindrer ikke altid Vegetationen paa de 

 bare Steder. I 1848 laa svære Fonder paa Nordsiden af By 

 aasen 10de Juni, men ved Siden af dem blomstrede Potentiller 

 og Violer m. m., og inde paa Lademoen stod Vaarsæden fodshøi, 

 hvilket er sjelden paa den Tid. Som Exempler paa Variation 

 i Veir og Temperatur kan endvidere opføres: I 1856 saaes næ- 

 sten ikke Sol; der var uafladelig kold Regn og Aspeløvet blev 

 ikke fuldt udviklet. I 1857 i 3die Uge af Mai stod alle Løv 

 træer, endog Asken med fuldt Løv; i Juni s. A. frøs der Is, 



