Nr. 12] 



BJØRNEREMSFUNDET. 



17 



Under kulturlaget var der sten og gulbrun aur; stenene var 

 avrundede og har saaledes været rullet. Saa interessant det end 

 vilde ha været at grave »tilbunds«, saa kunde vi ved denne 

 leilighet ikke indlate os paa det. 



I Lillehelleren og i Sauehelleren er fundet følgende arter skjæl: 







Lille- 



Saue- 







helleren 



helleren 



1. 



Ostrea edulis, Lin., faa 







2. 



Pecten islandicus, Mul., 1 ekspl 



— 





3. 



Vola maxima, Lin., faa 



— 



— 



4 



Mytilus edulis, Lin., » 



— 







5. 



— modiolus, Lin., faa 



- — 



fi 



Cardium edule, Lin., » 



— 







7. 



Lævicardium norvegicum, Spengl., leks. 



— 



8. 



Cijprina islondica, Lin., faa 



. — ■ 



— 



9. 



Lutraria elliptica, Lanik., 1 ekspl. . . . 





— 



10. 



Solen siliqua, Lin., faa . 



— 



— 



11. 



Patella vulqata, Lin., talrik 



— 



— 



12. 



Gibbula cineraria, Lin., 1 ekspl 





— 



13. 



Littorina littorea, Lin., talrik 



— 



— 



14. 



obtusata, Lin., 1 ekspl 





— 



15. 



Polytropa lapillus, Lin., faa 



— 



— 



16. 



Buccinum undatum, Lin., 1 ekspl.... 



— 





Bestemmelsen av artene lævicardium norvegicum, lutraria 

 elliptica, solen siliqua og buccinum undatum er velvilligst revidert 

 av H. Kaldhol. Paa min anmodning har Kaldhol som er den 

 bedste kjender av den fossile marine fauna paa Romsdalskysten, 

 ogsaa uttalt sig om Bjørneremsfundets geologiske alder. Herom 

 skriver han til mig: — — — »Det maa da bemerkes, at kan 

 man gaa ut fra at lutraria elliptica har været levende (og ikke 

 tat op som barneleke, hvad jo ikke er utelukket med et enkelt 

 exemplar), saa har man temmelig sikre holdepunkter. Som jeg 

 har paavist i Nordfjord (se pag. 94) har den indvandret sammen 

 med østersen og solequrtus antiquatus ved begyndelsen av tapes- 

 sænkningen. Den er nu at regne for forsvunden fra Norges 

 kyst, idet der kun er fundet et eneste exemplar ved Manger av 

 professor M. Sårs. Under isocardialerets avsætning har den 

 været meget almindelig baade i Nordfjord og længere nordover. 

 I fjæren findes den talrik paa flere steder som fossile skaller, 

 t. eks. her i Vikebugt, paa Gullstein, Nordmør ete. Fossil har 

 jeg paa Nordmør over navets overflate kun fundet den én gang 

 nemlig nær Vevang 4 m. o. h. Der tilhørte den ogsaa den var- 

 meste del av tapestiden. Den er neppe kjendt fra yngre fore- 



2 



