26 A. NUMMEDAL. [1912 



Knogler; Hest,* en nedre Kindtand. En Knoglesplint, vist 

 af Spoleben af Oxe, med tilglattet Spids. 

 XXV2. Torsk, en Mellemkj.; Sej, Underkj. og Mellemkj.; Lange, 

 Mellemkj.; Skovsneppe, Mellemfod; Svartbag?, et Ravne- 

 næbsbén; Sæl, et Rulleben, delvis farvet af Ir? (Vivia- 

 nit?); Krondyr, Stykke af Overkjæbe; Faar eller Ged, 

 flere Knogler ; Oxe, flere Tænder og Knogler. To Knogle- 

 splinter, den ene tilspidset, den anden maaske Forarbejde 

 til en Pren. 



V2 1913. Herluf Winge. 



I begge huler er der i det hele fundet: 



Av krebsdyr 2 arter 



» fisker 3 » 



» padder 1 » 



» fugler 29 » 



» pattedyr 20 » 



tilsammen 55 arter 



Av disse 55 arter er 14 fælles for begge huler, 7 er kun fun- 

 det i Lillehelleren og 34 kun i Sauehelleren. Merkelig er det, 

 at der kun er fundet 3 fiskearter. Man skulde saaledes foruten 

 disse ha ventet at fmde hyse, som nu er den almindeligste fisk 

 ved Mien. Utenfor hulene er der ogsaa i vore dage et »lange- 

 med«, Hamneskallen; men dybden er 60 favner. Har huleboerne 

 fisket her, saa maa de ha hat lange snører. Paa samme sted 

 fiskes ogsaa brosme. Av de 29 fuglearter er kun 11 svømme- 

 fugler. Med undtagelse av den utdøde geirfugl er disse fremdeles 

 temmelig almindelige ved Mien. Geirfuglen fandtes i begge huler; 

 tidligere fmdesteder er Kvernviken, Viste, Hestneshulen, Valses- 

 hulen, Dalen i Skjørn og Kjelmø. Mange av fuglene er skog- 

 fugler. Sammen med trærøttene i torvmyrene vidner de om at 

 Mien tidligere har været skogklædt. Nu er skogen borte, og sand- 

 synligvis er det samme tilfældet med de fleste av skogfuglene. 

 Der findes paa Mien ingen jægere, og det har derfor ikke været 

 mulig for mig at faa nøiagtigere oplysninger om øens fauna. 

 Aarfuglen hækker neppe paa Mien i vore dage; men man kan 

 høre aarhanen spille av og til. Tiuren skal ikke findes der længer. 

 Ulprægede skogfugler er ogsaa hvitrygget flagspette, skogskrike 

 og duetrost (turdus viscivorus). Alle tre arter er i vore dage 

 sjeldne paa Vestlandet. Det var derfor uventet at finde levninger 

 ;iv disse paa Mien, og nu lever de der neppe. Præparant Bernh. 

 Hanson som er en utmerket kjender av fuglefaunaen paa Nord- 

 mør, har ialfald ikke set duetroslen. Da øens høieste top kun 

 er 51 1 in., var det ogsaa uventet at finde fjeldrype. Om den 

 fremdeles lever paa Mien var der ingen som kunde gi mig be- 



