Nr. 14] 



FISKERIBIOLOGISKE UNDERSØKELSER. 



39 



sigtigheten var ( 17 /V 07) 3,5 m. (paa grund av sterk vind vistnok 

 opgivet noget for ringe). Det store plank ton volum svarer gan- 

 ske til, hvad man maatte vente efter de gunstige hydrografiske 

 forhold: ringe dybde og relativt litet tilløp. 



Våndet synes saaledes at besidde udmerkede betingelser for 

 fiskeproduktion, hvad dets fiskerigdom ogsaa bærer vidnesbyrd om. 



Oprindelig har der formodentlig været blot ørret eller ørret 

 og røie og kanske ogsaa lake i våndet; men saa har sik, abbor, 

 orretkyte (og maaske lake) sandsynligvis vandret ditop fra Fer- 

 agen. I de senere aar er der ogsaa kommet gjedde ind i våndet. 



Nu forekommer ørreten blot enkeltvis der. Den faaes alminde- 

 lig paa en størrelse av 200 gr. Maksimalstørrelsen er 500 gr. 

 Gytetiden er l h — 15 Aj. Av sikyngel er der i aarene 1899 — 1905 

 utsluppet ikke mindre end 130000. Siken i våndet er nu meget 

 mager og smaa (se fig. 33) i motsætning til, hvad den var i tid- 

 ligere tider, da den opnaadde en størrelse av op til 3 kg. For- 

 uten at være mager skal den nu ogsaa hyppig lide av en slags 

 byldesyke, som jeg har fundet er fremkaldt av en sporozo : Henne- 

 guya Zshokkei Gurley. Sygdommen er tidligere iagttat hos et par 

 sikarter i de schweiziske indsjøer. Professor Axel Holst i Kri- 

 stiania, som har faat sig tilsendt eksemplarer av de syke fisker, 

 er med hensyn til sygdommens aarsak kommet til samme resul- 

 tat som mig. Sporozoen lever i fiskens muskulatur hvor den 

 fremkalder svulstdannelser (se nærmere herom s. 66). 



Ogsaa en bændelormlarve, som lever i cyster paa ventrike- 

 lens og spiserørets utvendige sider plager siken meget i dette 

 vand (se nærmere herom side 70). 



Av mine skjælundersøkelser 

 hos siken i våndet fremgaar det, 

 at veksten er meget langsom (se 

 den grafiske fremstilling fig. 

 og side 49), hvilket forhold set 

 i forbindelse med dens magerhet 

 og ringe størrelse sterkt taler i 

 retning av, at der er en utpræget 

 overbefolkning av sik i våndet. 

 I nogen grad har maaske ogsaa 

 utsætningen av det store antal 

 yngel bidraget hertil. En meget 

 sterk indskrænkning av fiskebe- 

 standen særlig av siken i våndet Fig. 15. Røragen. 

 maa jeg derfor anse paakrævet. 



Hvis dette sker, vil man om ikke mange aar forhaabentlig atter 

 kunne fiske sik av likesaa god kvalitet, som før i tiden. 



Maaske vil en indskrænkning av sikbestanden ogsaa gjøre 



