Nr. 14] 



FISKERIBIOLOGISKE UNDERSØKELSER. 



47 



25. Djup sjøen (4,50 km. 2 , 711 m. o. h.) (fig. 19) gjennem- 

 strømmes av Hitterelven, der falder i Glommen ved Røros. Ora- 

 givelserne er hovedsagelig skog og noget slaatteland og dyrket 

 mark. Nedslagsdistriktet og tilløpet er ikke ubetydelig i forhold 

 til våndets størrelse. Våndet er gjennemgaaende grundt med 

 større meget grunde partier. Største funden dybde er 23 m. 

 Islægningen sker som regel i oktober, isløsningen i mai. 



Planktonmængden i våndet var den eneste gang, det blev 

 undersøkt, ringe nemlig 96 cm. 3 ( 25 /7 07). Våndets farve var graa- 

 brun, gjennemsigtigheten 4 m. 



5kn 



Fig. 19. Djupsjøen. 



Våndet maa antages at ha gode betingelser for fiskeproduk- 

 tion i sin ringe dybde og sit relativt ikke særlig betydelige vand- 

 gjennemløp. En ugunstig faktor er antagelig en ved utløpet 

 opført høi dam, som anvendes til at opmagasinere våndet og 

 saaledes frembringe en sterkt varierende vandstand. I våndet, 

 som ansees for et nogenlunde godt fiskevand, findes følgende 

 fiskearter: ørret, røie, sik, har, lake og ørretkyte. Av sik er der 

 i aarene 1902 — 09 indsat 84000 yngel. Hittil har forøvrig røien 

 været den fiskeart i våndet, som væsentligst har været gjenstand 

 for fangst. Dens størrelse er sedvanlig paa omkring V2 kg. 

 Gytetiden opgives at være slutningen av september. Ogsaa for 

 de 4 øvrige fiskearter i våndet er 500 gr. den almindelige stør- 

 relse, maksimalstørrelsen er 1 kg. for ørret, harr og lake, IV2 kg. 

 for røie og sik. 



