Nr. 14] FISKERIBIOLOGISKE UNDERSØKELSER. 53 



dette tilfælde er følgende: 1) en passende ringe dybde, 2) meget 

 ringe, men jevnt tilløp, 3) en frugtbar jordbund (våndet ligger i 

 morænegrus), 4) tilsig av gjødningsemner fra omliggende dyrkede 

 marker: england, hvor gjødselen spredes løst ovenpaa, og hvor- 

 fra der under regnveir uttrækkes en større del gjødningsemner. 

 Da vandfornyelsen sker overordentlig langsomt i dette vand paa 

 grund av det meget ringe nedslagsdistrikt, vil kun en relativt 

 meget ringe del av disse gjødningsemner gaa tapt for våndet 

 med avløpet. Dette sidste er et forhold, hvori tjernet adskiller 

 sig meget sterkt fra næsten alle andre norske fiskevande, og som 

 derfor er av særlig interesse at lægge merke til. 



Jeg har ogsaa ladet våndet i tjernet kemisk undersøke for 

 at faa bragt paa det rene, om det indeholdt salte, som kunde 

 tænkes at bidrage til det overordentlig rike smaadyrslivs triv- 

 sel i våndet, særlig havde jeg tænkt mig, at våndet kunde være 

 sterkt kalkholdig, saaledes som mange av de overordentlig 

 planktonrike nordtyske vande er. Stadskemiker L. Scmelck har 

 analysert en vandprøve fra tjernet ( 4 /7 10), som viste sig inde- 

 holde: 



av faste stoffe . .■ . . , . 0,062 gr. pr. liter 



av ildfaste » . 0,038 » » » 



(væsentlig bestaaende av kulsur og svovelsur kalk og klornatrium), 



av kalk var der 0,ois gr. pr. liter. 



Sammenlignet med kalkmængden i nordtyske og danske 

 vande er dette kvantum at regne for meget ringe. De kalkrike 

 sjællandske indsjøer indeholder saaledes ifølge dr. Wesenberg 

 — Lunds analyser like til den 5 dobbelte mængde CaO. 



Blandt de norske som regel meget kalkfattige vande rager 

 dog Haugatjernets noget frem, idet de 0,oi8 gr.'s indhold av 

 kalk er ca. 2 — 3 l li gang saa meget som man almindeligvis fi il- 

 der i vore søndenfjeldske vande ifølge mine egne og stadske- 

 miker Schmeleks undersøkelser. Jeg anser det derfor ikke helt 

 utelukket, at denne relative kalkrigdom i nogeii grad influerer 

 i gunstig retning paa våndets planktonproduktion. 



Forøvrig er det ikke bare paa plankton Haugatjernet er rikt, 

 men ogsaa av mindre bundorganismer som insektlarver, snegler 

 o. s. v. har det en usedvanlig mængde, hvad jeg ved mit besøk 

 der i september 1906 fik anledning til at overbevise mig om. 

 Maven hos flere større siker i våndet fandt jeg fuldstoppet væ- 

 sentligt av saadanne bundorganismer. 



i fuld overensstemmelse med denne rigdom paa plankton og 

 bundorganismer er ogsaa tjernets rigdom paa fisk. Den eneste 

 fiskeart i tjernet er sik, som første gang blev indplantet i 1903 

 i et antal av 20000 st. (Rognen var tat av fisk fra Randsfjor- 

 den) Næste aar utsattes likeledes 20000 st. (denne gang efter 



