Nr. 14] 



FISKERIBIOLOGISKE UNDERSØKELSER. 



57 



en vis grad som 3 forskjellige sjøer, Brekkefjorden, Botnen og 

 den egentlige Aursund, hvad de 3 indsjøpartiers hydrografiske 

 forskjelligheter ogsaa i nogen grad berettiger til. Brekkefjorden 

 er nemlig overmaade grnnd med en største dybde av blot 10 m. 

 Den aller væsentligste del er endog grundere end 5 m. Denne 

 fjordarm har et meget betydelig tilløp. Formodentlig er det 

 derfor den er planktonfattig. Det andet indsjøparti, Botnen, som er 

 adskilt fra den øvrige indsjø ved et ca. 5 km. langt grundt sund, 

 er som en motsætning til Brekkefjorden den dypesle del av ind- 

 sjøen med en største funden dybde av 52 m. og har et meget 

 ringe vandtilløp. Den øvrige del av indsjøen danner saa den 

 egentlige Aursund. Denne staar med hensyn til dybdeforholde 

 omtrent midt mellem de to forannævnte fjorde med en dybde 

 hyppigst paa 15 — 30 m., og en største funden dybde paa 33 m. 



Fig. 26. Aursundsjøen. 



Idetheletat maa Aursundsjøen siges at være en forholdsvis 

 grund sjø. 



Saavel fra den egentlige Aursundsjøs dypeste parti som fra 

 Botnen har jeg planktonprøver indsamlet begge steder 2 ganger 

 med ca. 1 maaneds mellemrum, hvilke alle viser betydelige plank- 

 tonkvanta. Nogen uoverensstemmelse mellem samtidig indsam- 

 lede prøver i Aursunden og Botnen skriver sig vistnok fra de 

 hydrografiske forholdes forskjelligheter i de 2 indsjødele, som 

 vanskelig helt vil kunne utjevnes paa grund av det lange grunde 



