No. 1] TRÆK AV FISKERIETS UTVIKLING I NORGE. 101 
synligt, at typen rækker bakover til nævnte periode. Paa s. 11 
er omtalt, at man i Tyskland kjendte søkk av brændt ler allerede 
i pælebygningstiden, og det skulde synes underligt, om de ikke 
hadde fundet veien til Norge saa sent som i vikingtiden. Naar 
disse lereylindre er korte og nærmer sig sterkt til kugleformen, kan 
man komme til at opfatte dem som haandsnellehjul, og jeg er til- 
bøielig til at tro der gives tilfelde, da det i virkellgheden ikke er 
let at avgjøre, hvilken av disse to ting, man har for sig. Blandt 
de søkk av denne type, som jeg har hat anledning til at undersøke 
i Th. M., har jeg lagt merke til, at de optræder under to forskjel- 
lige brændingsgrader. Nogle er lysbrændte, har med andre ord 
den almindelige teglstenfarve, mens andre er næsten sorte. Muli- 
 gens kan dette forhold være til veiledning for søkkenes datering. 
Den tanke utkastes til prøvelse, om de sortbrændte betegner en 
ældre fremgangsmaate med brændingen, og de lysbrændte hidrører 
fra det fremskridt i lerbrænding (til teglsten), som indførtes i vort 
land omkr. 1250%). At disse cylindre av brændt ler i virkeligheden 
er garnsøkk er hævet over tvil. De anvendes den dag idag til 
troldgarn samt tildels paa torskegarn (f. eks. i Lofoten). De mo- 
derne søkk av denne type er mere tenformede (mere tilspidset mot 
enderne) end de gamle. Søkk av formen 61 d og f har jeg set 
paa sildgarn fra Lofoten (1840—1850). Længde7 cm., diam. 4 cm., 
forsynet med fure. 
Paa fig. 36 ses nogle gamle former av kavl, som vistnok 
kan føres tilbake helt til vikingtiden. Andre former av trækavl*) 
ses paa fig. 62. 
1) Den ærldste sikkert daterede teglstensbygning i Tyskland er klosterkirken : 
i Jerichow, som opførtes i aarene 1147—1152 (se fotnotei Ab. 1869, p. 192). 
I Danmark indførtes teglstenbrænding under VALDEMAR og ABSALON (se 
OTTOSEN, Vor historie, I, pag. 201), og i Norge omkr. 1250 (se bemerk- 
ninger av N. NICOLAYSEN i Ab. 1869, p. 191—192). En forfatter i Ab. 
1904 (p. 232) mener endog, at teglverket bak Slotsfjeldet i Tønsberg var 
igang allerede i den første fjerdedel av det 13. aarh. 
2) Ordet kavl (oldn. kafli) hænger sammen med verbet kafa, dukke eller 
svømme under vandet, mens dubbel (oldn. duf/l) er avledet av dufla, duve 
op op ned i vandskorpen. (Se HÆGSTAD og TORP, Gamalnorsk ordbok). 
Paa Norges sydkyst, f. eks. ved Arendal, brukes ordet flaa (oldn. flå) 
istedetfor kavl. 
