106 0. NORDGAARD. [1908 
Her skal ogsaa gjengis billedet av en moderne ,angel til dypsagn- 
snøre fra Finmarken". Den opbevaresi Trondhjems fiskerimuseum 
(Th. F. 309) og angis at være egen opfindelse fra 1891 av 
KRISTIAN VÆRDAL (se fig. 67). Selve leggen, 
som er av jern, har en længde av 8 cm., bred- 
den fra spidsen til leggens ytterkant er 3,7 cm., 
og tveraksens længde 5 cm. Medens der paa 
angelen fra Lebesby er loddet bly til den øvre 
del av leggen og tveraksen, har angelen fra 1891 
en 5 cm. lang løs blyhylse. Hensigten med tver- 
aksen og dens belastning er aabenbart at faa 
angelen til at indta en saadan stilling i vandet, 
Riel Co lem sel at den har let for at huke sig fast (se fig. 67). 
fra Lebesby, Fin- Paa fig. 68 ses snørets befæstigelse til den 
marken, 1/3. samme angel, idet hylsen er trukket tilside. 
Dette moderne stykke kaster unægtelig ad- 
skillig lys baade over fiskekroken fra Lebesby og over finneang- 
lerne fra Kjelmesø (se fig. 26, 28 og 29). Endel av Kjelmesang- 
lerne har ogsaa den besynderlige tverakse, og 
det ligger nær at opfatte disse former som tre 
trin i utviklingen av en angeltype, som synes 
at være lokal for Finmarken. Muligens vil det 
ved nærmere undersøkelser vise sig, at typen 
dog har tilknytning fra andre hold. 
Der er en sort angler, som vistnok har 
været benyttet i større utstrækning, nemlig 
angler av træ. Der forekommer imidlertid ikke 
en eneste norsk træangel i noget museum, men 
de findes dog omtalt i litteraturen.  Saaledes 
nævner OQ. NICOLAISSEN,)) at i ,,Akkerfjorden 
paa Hjelmesø*) fandtes for mange aar siden 
dypt nede i jorden under en gammetomt angler 
Bie 67 idmaaned av enertræ; de var imidlertid saa ødelagte, at 
fra 1891, 1/3. de faldt i smaa stykker straks man rørte ved 
1) Ab. 1889, p. 7. 
2) I Finmarken. 
