Å OVE DAHL. BISKOP GUNNERUS. [1908 
efter hinanden, at man har vendt tilbage synderst i Tromsen, 
midlertid har Præster og Menigheder Norden for saavel i Nord- 
landene som Findmarkens Amt ventet paa den foranstaltede Visi- 
tats, og Skytsen ligget og biet 8 til 14 Dager paa Skifterne for- 
giæves med liden eller ingen Mad paa de Stæder, og forsømt deres 
Nærings Brug til stor Skade for Publico. Dersom Reise-Routen 
ei var gaaet længere end Reisen, saa havde Publicum intet at klage, 
men ved Reise Routens Frembringelse sættes de Nordlige Stæder 
i samme Bekostning og Anstalter som de sydlige." ?) 
Angaaende biskopens følge siges s. 14 fle.: ,For at komme 
igien til Bispe-Visitatserne, som Øiemerket af disse Stropher, da 
blir Conclusum imo at faae over hele Norge indskrænket Biskop- 
pernes Svite, de fører med sig paa Visitatser, at samme kan sættes 
i Egalité med de Danske; thi naar en Bisp i Norge, der reiser til 
Lands, har en Tiener og en Kudsk, og en Biskop, der reiser til 
Søes, har en Tiener og en Styrmand, seer man ikke, de kan be- 
høve flere Domestiqver.  Famulus at føre med sig, sees ingen 
Fornødenhed af, da Bispen selv bør holde sin Visitats Protokol, 
og videre Skrivning kan ikke forefalde af Betydenhed." 
Bogen ender saaledes: ,Disse Momenta har en Student Norden 
fra i Norge skriftlig efterladt sig og for sit Frafald forbundet sin 
Ven, at lade dem til Trykken befordre, hvilket og er efterkommet 
af en for heele Norge oprigtig sindet Patriot." 
Bogen er anonym, men den har altid været tillagt den titulære 
biskop og missionskasserer paa Bodø Nicolaus Christian Friis. 
Denne blev født 1714 i Kristiansund, 1738 pers. kapellan til Alsta- 
haug paa Helgeland, hvor han tillige paatog sig at være missionær 
for finnerne her og i Vefsen. 1744 blev han sogneprest til Bodø 
og missionskollegiets vikar for den nordlandske og finmarkiske 
mission samt missionskasserer; det følgende aar fik han titel af 
konsistorialassessor og indgik egteskab med Sophie å Møinichen 
1) Gunnerus foretog, som omtalt i afsnittet om hans visitatsreiser, 4 reiser til 
Nordland og Finmarken, men kun paa den første af disse i 1759 naaede 
han efter bestemmelsen frem til Østfinmarken, 1762 og 1770 kom han blot 
til Tromsø, 1767 til Kjelvig paa Magerøen. Grunden angiver han i sine 
breve at være dels mangel paa kræfter, dels ,aarets tid* og uveir. 
