No. 4] TILLÆG 2. UDDRAG AF GUNNERUS" BREVVEKSLING. 7 
1002. Kopibog nr. 4 pag. 537. 
1769 d. 20. Jun. til Provsten Falster. 
Tiiden tillod mig icke med forrige Post at besvare D. V.s 
Skrivelser af 19. Decemb. a. p., 13. Apr. og 15. Mart. h. a., som 
tilligemed hosfulgte Document rigtig ere indløbne, ligesom jeg haver 
bekommet Designationen over ægteviede etc. for Mæfiorden Præste- 
gjeld. Jeg kan ej andet end samtykke D. V.s Forhold i at nægte 
Biskop Friis Kirkestolen, thi det er ham nok at faae Udtog eller 
Gienpart af Regnskabet, da han ved nærværende selv kan eftersee 
Kirkestolen. Ellers vil jeg med næste Post gaa ned med Fore- 
stilling om Commission til at undersøge saa vel hans egne som 
Senjens Provsties Kirke Regnskaber, paa det at der kan, i hen- 
seende til de sidste, med desto større Vished erfares, hvor falsk 
hans Beskyldninger ere, samt hvor fordeelagtigt det er, at alle andre 
Kirker skal underkastes lige Skjæbne som de andre Provstiers. — — — 
1003. Kopibog nr. 4 pag. 231 og 968. 
1769 d. 28. Juni fra Sælboe Præstegd. Forestilling til 
M(issions) Collegium om Commission over biskop Friis etc. 
I min Fraværelse paa den nordlandske og finmarkiske visitats 
Rejse i aaret 1767 indløb til Stiftsprovsten et H. Kgl. Rescr. af 23. 
febr. e. a., som uden tvivl endnu er i frisk minde hos det høje 
Colleg., og af Hr. biskop Friis foranlediget ved hans Forestilling og 
Indberetning til højst samme. Da jeg nu anseer saadan biskop Friises 
Relation som højst fornærmelig icke alleene for Senjens Provst 
og Præster, men og for mig, saa har jeg holdet det for en Pligt, 
jeg skylder mig selv og mit Embede, saasnart skee kunde, at fralegge 
mig saadan Sag, paa det jeg icke af det h. Collegio eller Hs. Kgl. 
M. selv skulde unaadig ansees som en mand, der icke med største 
Retsindighed og Flid iagttog sit Embede, som jeg dog altid højst 
beflitter mig paa, saa vidt Gud dertil forleener Aand, Naade og Kræf- 
ter. At dette underdanigste Forsvar icke før end nu fra min Side 
indkommer, dertil er ingen anden Aarsag, end at jeg holdt det for 
raadeligst, at Senjens Provst og Præster, for saa vidt de ved biskop 
Friises Relation fant sig fornærmede, først indsendte deres Forsvar 
og fornødne Oplysninger i Sagen. Dette er nu skeet ved umiddel- 
