14 P. A. ØYEN. [1908 
lægges til ogsaa i den sydvestlige!), endskjønt forholdene her var 
af en noget anden art. Dette resultat, som jeg havde vundet ved 
mine egne undersøgelser inden de tre omraader, var det ogsaa 
som bragte mig til at bryde med den gamle forestilling om for- 
bindelsen mellem tidsfølgen og rækkefølgen i den topografiske be- 
liggenhed hos vore gamle strandlinjer i sin almindelighed og da i 
dette specielle tilfælde særlig med hensyn til de netop ovenfor 
nævnte to niveaulinjer. Og konsekvenserne af dette nødte mig 
til at opstille Mactra-niveauet som et nyt og tidligere upaaagtet 
led i vort lands kvartærgeologiske udvikling. 
Vi skal først se lidt paa forekomsten ved 
Smaaaasan. 
Der var her aabnet et omkring to meter høit snit gjennem en 
sterkt vekslende lagrække, rigt fossilførende, bestaaende af grus, 
sand og mere lerblandet materiale. Gjennem den hele lagserie 
forekom arter som Pecten islandicus Mill., Mytilus modiolus Lin., 
Mya truncata Lin. m. fl., medens andre som Solen ensis Lin. først 
synes at komme i de øvre lag. 
Nedenfra-opad kunde udskilles følgende hovedzoner: | 
1. En af sand og grus bestaaende afdeling, hvor Saxicava 
pholadis Lin. og Pecten islandicus Mull. var de sterkest fremtræ- 
dende former. 
2. Dernæst en tre decimeter mægtig zone proppet med My- 
tilus modiolus Lin. 
3. En sterkt lerblandet afdeling, hvor hele sammenklappede 
skaller af Saxicava pholadis Lin. var meget karakteristisk. 
4. Et mere grusblandet parti, hvor talrige hele eksemplarer 
af Mya truncata Lin. i vertikal stilling med den caudale ende 
opadvendt sterkt fremhævede denne afdeling fra de øvrige. 
5. Finere skjælsand. 
6. Lerblandet skjælsand. 
7. Muld. 
Udviklingen i mægtighed af de forskjellige lag var noget 
vekslende, men i det store og hele temmelig ligelig. Den petro- 
1) P.A. Øyen: ,Tapes-niveauet paa Jæderen* (Vid.-Selsk. Skrifter. I. Mathm.- 
Naturv. Klasse. 1903. No. 7. Christiania, pag. 79). 
