No. 9] NORGES MEESEACEÆ. 11 
Holmgren; Bodømyren: H.; Evenes, Strand if. Ekstrand; Dver- 
berg, fleresteds og i betydelig mængde: Kaaiaas. 
Tr. Bardo, Bergskletten i furu- og bjerkebeltet: Arnell; 
Trondenes, Harstad; Lenviken, Gibostad: Kaalaas; Tromsø- 
sundet if. Holmgren og Berggren; Lyngen, på fjeldene ved 
Lyngsejdet if. C. Hartman. 
Alten: M. N. Blytt; ved Altenelven mellem Elvebakken 
og Rajpas, Storviksnesset if. Zetterstedt; Kistrand, Repokoski- 
niemi: H 
Meesea Hedw. emend. Schimp. 
1 (Pole frede dene GJ EN M. triquetra 
| Folia polysticha, negre NE ANA 2 
ng Å Dioica, folia acuta. . . ++ arve M. longiseta 
ll Heteroica, føle oblusa M. trichodes. 
Meesea trichodes (L.) Spruce. 
Blev opdaget av Dillenius omkring 1720 ved Grinberg i Hessen 
og først beskrevet i Historia muscorum 1741. Fra Norge blev 
den for første gang angit av Hans Strøm 1 1788. 
Den vokser på fugtig humusjord av hvilkensomhelst art, ved 
bredden av bækker og elver, i myrer og sumper, i torvgrøfter, på 
fugtig råttent træ, samt på våte klipper uten hensyn til bergarten. 
Den findes over en stor del av landet, dog med undtagelse av 
kysttrakterne; den mangler således aldeles i Smålenene, i Jarlsberg 
og Larvik samt i Lister og Mandals amt; i de øvrige kystamter 
søndenfjelds er den vistnok påvist, men kun i deres indre dele, 
og er her overhodet sjelden, medens den i indlandstrakterne og 
nordenfjelds snarest må betegnes som en almindelig art på pas- 
sende lokaliteter. I overensstemmelse med, hvad der her er be- 
merket, går den søndenfjelds ikke helt ned til havet; de laveste 
voksesteder, som her kjendes, angis at ligge i en højde av 150— 
200 m.; på fjeldene går den (især i form av var. minor) meget 
højt op i højfjeldsbeltet. 
Den træffes altid med frugt, som mister låget omkring midten 
av juli. Blomstringstiden falder i den sidste uke av juni; et eks- 
emplar fra Stulsbroen i Gudbrandsdalen, samlet */; 1858, har 
hanblomster med dels tømte, violette, dels lukkete, grønne anthe- 
ridier. Eksemplar fra midten av juli, samlet på flere steder, har 
befrugtete pistillidier av perichætialbladenes længde. 
