No. 9] NORGES MEESEACEÆ. 15 
Den forekommer sågodtsom altid med frugt, der modnes i den 
sidste uke av juli, uten at højdeforholdene, som det synes, i så 
henseende kommer synderlig i betragtning. På denne tid foregår 
også blomstringen. 
Den varierer i kapselstilkens længde, som i de lavere egner er 
betydelig større end i fjeldtrakterne. 
Voksesteder: 
Å. Østre Aker, Nøkkelvatnet; Bærum, lysakertjernet: 
M. N. Blytt. 
Bu. Modum: M.N. Blytt; Bergan: Kiær; Norderhov, 
Hovsfos, Hovsmarken 125 m.: Bryhn. 
K. Gran, Rognlien: Kiær; Lom, Vasmyren 600 m. sparsomt: 
. Kaurin og H.; Dovre, Fokstumyren ca. 1000m.: M. N. Blytt. 
ENO rdregOdaleny Bergs MEN Blytt Valerie 
Bryhn; Asnes, Kongelbæk: M. N. Blytt; Lilleelvedalen, 
Melejmsbækken: Conradi. 
ST. Røros, Tyvold 650 m.: Conradi og Ryan. 
No. Mo, mellem Nævernesset og Ørtfjeldet: Fridtz; Salt- 
dalen if. Sommerfelt, Tausa 800 m. st.: Fridtz. 
Tr. Tromsø 1841: M. N. Blytt. 
F.: M. Vahl; Kistrand, Mantermukka: H.; Smørstad i 
gamle flodsenger: Ryan. 
Meesea triquetra (L.) Aongstr. 
Denne plante var kjendt allerede av Linné, og den optoges 
av Gunnerus i Fl. Norv. II, (1772,) men om denne meddelelse er 
rigtig, kan nu ikke avgjøres av mangel på eksemplar. Det samme 
gjælder Sommerfelts angivelse om dens forekomst i Saltdalen 
(1826) og Hartmans i Skand. FI. ed. 4, (1843,) da arten, som 
ovenfor bemerket, indtil 1841 blev sammenblandet med M. longi- 
seia. Den første, som med sandsynlighet kan antas at ha opgit 
den rette M. triquetra for Norge, er Scheutz (1869). 
Den forekommer på lignende steder som M. longiseta og er 
omtrent like hyppig som denne. Også i sin horisontale utbredelse 
frembyr den den største overensstemmelse med sidstnævnte art, 
idet også M. triquetra er utpræget kontinental. Den stiger imid- 
lertid højere op på fjeldene, idet den er bemerket ialfald op til 
1400 m., og forekommer i motsætning til M. longiseta også på 
Spitsbergen og i Grønland. I de lavere egne er den sjeldnere end 
