No. 9] NORGES MEESEACEA. 17 
navn er det ældste, der er ment som et virkelig slegtsnavn. Men 
denne slegt er sammensat av så højst uensartete elementer, (Aula- 
commium androgynum, palustre og heterostichum, Webera longi- 
collis, Leptostomum macrocarpum, Timmia megapolitana, Philo- 
notis sphærocarpa og Paludella squarrosa,) at navnet enten belt 
bør lægges tilside eller ialfald kun anvendes for en sektion av 
Aulacommnium. Da noget senere Bridel gjorde Ehrharts enkeltnavn 
til et slegtsnavn, der tilfredsstiller den binære nomenklaturs for- 
dringer, er det således ham og ikke Ehrhart, der må betragtes 
som slegtens grunder. Senere er denne anerkjendt uten nogen- 
somhelst motsigelse. 
I et av de første forsøk på et naturlig mossystem (Schwågrichen 
1830) henføres den til Familia Mmit sammen med f. eks. Aula- 
commium, medens Meeseq har fåt plads i Familia Bryit; i det 
næste lignende forsøk (Hampe 1837) utgjør Paludella og Meesea 
sammen med Mnium, Cinchidium, Timmia o. a. familien Bryeæ. 
Uagtet Karl Miller i 1848 av de to nævnte slegter hadde dannet 
familien Meeseaceæ, finder vi endnu i 1856 Paludella fremdeles 
opstillet under Bryaceæ. Dette er imidlertid det sidste forsøk på 
at fjerne den fra Meesea, de to slegter henføres nu av alle for- 
fattere til samme familie, Meeseaceæ. 
Paludella squarrosa (L.) Brid. 
Er beskrevet og avbildet allerede i 1733 av Buxbaum efter 
eksemplar fundet ved Jekaterinow. I den norske botaniske literatur 
fra det 18de århundredes sidste halvdel findes den av J. A. Krogh 
nævnt som forekommende i- Nordfjord og av Hans Strøm som 
voksende på Eker. 
Paludella vokser helst i våte myrer, mindre hyppig på over- 
rislete berg; tuerne er sjelden rene, idet den gjerne enten selv er 
indsprængt mer eller mindre rikelig blandt græs eller blandt andre 
løv- eller blandt torvmoser, eller dens egne tuer viser en sterkere 
eller svakere opblanding med sådanne fremmete bestanddele. Den 
er utbredd over hele landet til dets nordligste dele, (likesom den 
også findes på Spitsbergen og i Grønland,) dog med undtagelse av 
de sydligste og vestligste kyststrøk. Den skyr nemlig det insulære 
7; 
på 
