No. 9] NORGES LESKEACEZ. 93 
génériquement, et rattachées å lun des genres Leskeu, Leskeella, 
Pseudoleskea, Pseudoleskeella. Mais le fruit de L. tectorum con- 
cordant presque absolument avec celui de L. mervosa, il est im- 
possible de les maintenir séparées en deux genres différents. 
- Folia lata, cito in cuspidem sublinearem contracta, costa 
debilise NN L. tectorum 
| Folia æqualiter in cuspidem lanceolatam angustata, costa in 
Apieefdssoma L. nervosa. 
Leskeelia tectorum (A. Br.). 
Synon.: 
Pterogonium tectorum A.Br. mss.; Brid. Br. univ. II, p. 582 
(1827). 
Leskea tectorum Lindb. in Bot. Not. 1865, p. 73 etc. 
Blev i 1827 utskilt fra Leskea catenulata, med hvilken den 
tidligere var blit sammenblandet. I Norge var den samlet av 
Sommerfelt allerede i 1822 og indgår i den Hypnum catenulatum, 
som anføres fra Saltdalen i hans Suppli. fl. lapp. (1826). Som 
Leskea tectorum er den først angit for Norge av Berggren i 1866. 
L. tectorum optrær søndenfjelds som en ren indlandsplante. 
Den er ikke kjendt fra de utstrakte landsdeler søndenfor og vestenfor 
Kristianiatrakten og Ringerike, hvor den forekommer på et litet 
område; på Vestlandet findes den vistnok, men skyr også her 
kysten, idet de to kjendte voksesteder ligger langt inde i eller 
indenfor fjordene. Sit egentlige utbredelsesfelt søndenfjelds har 
den i Gudbrandsdalen, hvor den er temmelig hyppig, og går herfra 
østover til Lilleelvedalen og nordover op på Dovrefjeld og i Røros- 
trakten. Den fortsætter nordover, idet den ikke er sjelden i de 
lavere egner av Opdal, og dukker så atter op i Guldalen og ved 
Trondhjemsfjorden. Sandsynligvis forekommer den jevnt spredd 
længere nordover, da den er kjendt fra alle bedre undersøkte egner 
(undt. Lofoten) helt til Varangerfjorden; den forekommer også på 
Beeren Eiland og Spitsbergen. 
Søndenfjelds går den sjelden ned i lavlandet, men optrær for- 
nemmelig i åsregionen og den subalpine region; noget voksested 
ovenfor trægrænsen er her vistnok ikke kjendt. Men på Dovre- 
fjeld stiger den, sandsynligvis dog kun sjelden, op i fjeldregionen, 
