110 I. HAGEN. [1908 
et que le tissu foliaire présente un aspect trés semblable å celui 
de certains Andreæa. Chez L. tectorum, au contraire, le lumen 
cellulaire montre une forme oblongue, et l'épaississement des parois 
cellulaires est peu considérable par rapport å P. catenulata. On 
a aussi rattaché L. rupestris comme variété au dernier, mais cette 
forme est encore plus éloignée de P. catenulata que L. tectorum, 
et les caractéres distinctifs que je viens d«'exposer, s'appliquent 
également ici. 
Myurella Br. eur. 
Blev grundet i 1851 på to arter, som tidligere hadde været 
henført snart til Hypnum, snart til Zsothecium, snart til Pterogo- 
ntum, og blev hurtig anerkjendt. I 1855 stillet Schimper den 
mellem Camptothecium og Amblystegium i familien Hypnaceæ, 
men flyttet den, som allerede bemerket, i 1860 over i Leskeaceæ 
(Leskeeæ). 
f Folia sensim in apiculum longiorem angustata M. tenerrima 
| Folia apice obtusa vel subito breviter apiculata M. julacea. 
Myurelia tenerrima (Brid.) Lindb. 
Er av Sommerfelt samlet i Saltdalen tidlig i forrige århundrede 
og i hans Suppl. Fl. lapp. (1826) anført under navn av Hypnum 
momiliforme var. apiculatum. 
Den vokser på jorddækte klipper og berg, i jordhuller, på 
nedhængende torvdækker etc., især (eller måske rettere utelukkende) 
på skifer og kalkberg. Den kræver skygge og en vis fuktighet 
og optrær derfor sjelden eller aldrig i de tætte tuer med parallele 
oprette stængler, som man ser hos M. julacea, hvor denne vokser 
på åpnere steder; tuerne er altid mer og mindre indfiltrete, ofte | 
nedliggende og usammenhængende. Den mangler på Østlandet og 
Sørlandet; på Vestlandet har man nogen få voksesteder, som vist- 
nok alle ligger over trægrænsen. Derimot er den almindeligere på | 
fjeldene i Oplandsamterne, i Valders, Gudbrandsdalen, Jotunfjeldene | 
og Lilleelvedalen: den vites her at nå en højde over havet av | 
1050 m., men går på den anden side hist og her langt nedenfor | 
trægrænsen, således ved Finnen i Torpen, (vistnok neppe 500 m.,) å 
