No. 9] NORGES LESKEACEZÆ. 12 
helst i nogen avstand fra selve kysten, og oftest også i nogen 
højde over havet. I Kristians amt derimot er den neppe sjelden 
i Valders og yderst almindelig i Gudbrandsdalen, likeså på Dovre- 
fjeld og i de nærmest tilstøtende trakter. Også på Trondhjems- 
fjordens sydside hører den til de almindelige moser. Det samme 
er rimeligvis tilfældet i hele det nordenfjeldske, men for strøket 
mellem Trondhjem og Vefsen kan der av mangel på oplysninger 
intet sies herom. . Fra Vefsen av og nordover helt til Varanger- 
fjorden ligger voksestederne, (når man ser bort fra Lofotøerne, 
hvor den mangler,) nogenlunde tæt sammen, så at den også her 
må regnes til de almindeligere arter. Den forekommer også på 
Spitsbergen. 
På Østlandet kjendes den fornemmelig fra lavlandet og går 
ifølge Kiær i Kristianiatrakten kun undtagelsesvis op 1 åsregionen; 
ellers er den måske her hyppigst, men den findes dog gjennem 
hele skogbeltet, og der er ingen tvil om, at den på sine steder 
også overskrider trægrænsen, uagtet nogen bestemt angivelse herom 
ikke foreligger. 
Dens. almindeligste underlag er jorddækte, åpne eller over- 
skyggete berg, og disses sammensætning .er uten indflytelse på 
dens forekomst, men den findes også likesom M. tenerrima i huller 
under, græstorv, på nedhængende torvagtige masser, undtagelsesvis 
også på jord, ja selv på grusete strandkanter. 
Frugt er ikke sjelden fundet i Kristians og Søndre Trondhjems 
amts indlandsegne, men også længere nordover helt til Alten er 
den samlet. Den modnes i slutningen av juli eller i første halvdel 
av august, sjelden senere. De sterile eksemplar indeholder i det 
aldeles overvældende antal tilfælde hunplanter; derimot er han- 
planter en stor sjeldenhet i sterile tuer; herved er dog at merke, 
at hanblomsterne langt lettere unddrar sig opmerksomheten end 
hunblomsterne. Blomstringen falder til samme tid som hos M. 
tenerrima. — 
På de norske planter er bladenes rygflate altid (mer eller 
mindre) ru; de er således at henføre til Lindbergs var. scabrifolia, 
en form, som uten nogensomhelst grænse flyter over i hovedarten. 
8 
