No. 9] NORGES LESKEACEÆ. 5 
var. gracilis Kindb. 
ST. Opdal, ,Knutshø in tecto* if. Kindberg; Sprenbækken: 
Winter. 
rib Beskee 
Surculus mollis, haud julaceus; costa foliorum in apice dissoluta; 
rete satis laxum; stomata distincta; dentes peristomii siccitate ad 
basim endostomii valde incurvati; lamellæ vix excurrentes; cilia nulla. 
Leskea Hedw. 
-Envisagé d'apres les reégles de la nomenclature, le genre Le- 
skit d Hedwig (1782) ne comprend que deux espeéces å noms 
valables: polyanthos et attenuata; toutes les autres, (complanata, 
vitteulosa, myosuroides, paludosa,) sont nomina nuda. Le L. 
attenuata ayant été, en 1833, transporté dans le genre Anomodon, 
alors que le L. polyanthos restait incontesté jusqu'en 1849, le nom 
de Leskea devrait étre reservé aux espéces qu'on comprend main- 
tenant sous le nom générique de Pylmisia. Il faudrait donc créer 
un nouveau nom générique pour les Leskeas modernes, mais au 
lieu d'agir ainsi je prefere me faire complice de la commune con- 
travention aux lois de la nomenclature sur ce point. 
Da slegten opstiltes i 1782, sammenfattet den de pleuro- 
karpe moser med hinde ved grunden av det indre peristom og 
uten cilier. Det er let at forstå, at den med denne vide begræns- 
ning i tidens løp måtte bli meget artrik og komme til at indeholde 
former, som ellers intet har med hverandre at gjøre. Efterhånden 
er flere slegter utskilt, men Limpricht sammenfatter herunder endnu 
i 1895, hvad der efter den inddeling, som her følges, opfattes som 
tre slegter, Leskea, Leskeella og Pseudoleskeella. Leskea kommer 
efter denne til at indeholde ganske få arter, hvorav kun en er norsk. 
Leskea polycarpa Ehrh. 
Blev opstillet av Ehrhart i 1788; Hedwigs L. paludosa fra 
1793 betragtes som dens varietet. I Norge blev den samlet av 
Chr. Smith allerede tidlig i forrige århundrede og i FI. D. (1819) 
avbildet efter hans eksemplar. 
Såvel hovedformen som varieteten vokser på trærøtter, (pil, 
or og vistnok andre,) på gammelt træverk, stener, næsten altid ved 
