4 K. RYGH. [1908 
type, som man nu er enig om at henføre til broncealderen. Her 
er altsaa ikke taget hensyn til de ristninger, fremstillende naturali- 
stisk tegnede dyrebilleder, som kun findes i det nordenfjeldske 
Norge og det nordlige Sverige, og som sandsynlig skriver sig fra 
stenalderen. De hidtil bekjendte norske ristninger af den sidste 
art findes ved Bogge i Romsdalen, ved Hell i Stjørdalen, ved Bøla 
elv i Stod, paa Bardal i Beitstaden (elgfigurerne i den store rist- 
ning), i Glaamfjorden i Melø, i PEN i Hammerø og i Her- 
jangen i Ofoten). 
Der vil her blive givet en redegjørelse for ristningernes fore- 
komst og en beskrivelse af de enkelte grupper, leilighedsvis med 
bemerkninger om, hvorledes enkelte figurer maa opfattes. Jeg 
indlader mig ikke paa nogen forklaring af den mening, som maa 
lægges ind 1 disse billeder idethele, og antager ogsaa, at forsøg 
derpaa mangler forudsætningerne for at føre til noget frugtbart 
resultat. Jeg slutter mig til den opfatning, at billederne indeholder 
etslags beretninger om tildragelser og forhold paa ristningernes tid, 
til hvis fuldstændige tydning vi nu mangler nøglen. Mod den 
antagelse, at man i disse ristninger bare skulde se produkter af 
etslags kunstnerisk trang til at forme anskuelser i synlige billeder, 
taler efter min mening bl. a. sterkt den omstændighed, at der i 
valget af former og i disses karakter viser sig en overveiende 
overensstemmelse og lighed over hele halvøen ligefra Skaane til 
op i Helgeland. Dette beviser, at figurer og former ikke skyldes 
subjektive indfald, men at tegnene og formerne er konventionelle 
og har været fælleseiendom for den hele folkestamme. Derimod 
strider det ikke, at der i mindre væsentlige enkeltheder, f. eks. i 
fremstillingsmaaden af dyrefigurer, kan vise sig lokale eiendomme- 
ligheder. I denne forbindelse vil jeg indskyde den bemerkning, at 
i visse tilfælde forekomsten af helleristninger giver sikrere veiled- 
ning til slutninger om befolkningens udbredelse i broncealderen 
end isolerede oldfund fra denne tid. Dette gjelder navnlig egne, 
hvor levningerne fra denne tid er sparsomme, som tilfældet er i 
1) Jfr. G. Hallström i Thj. Vidsk. Skr. 1907 nr. 10 og samme forf.'s afhdl. 
Nordskandinaviska hållristningar* i Fornvånnen 1907. 
» 
