30 K. RYGH. [1908 
to lignende skibe, hvoraf et er 1.10 m. langt, med sterkt opad- 
bøiede stavne og nogle lodrette streg for mandskabet, under dette 
et 1.43 m. langt med en mængde lodrette streg og endelig et femte 
skib, kun 40 cm. langt, med enkelt linje for skroget og tre lod- 
rette streg. Paa en anden helle sees et skib med dæk- og kjøl- 
linje, 1.34 m. langt, hvis ene stavn ender i en grube. Endelig 
har man paa den tredie helle et 46 cm. langt skib med dæk- og 
kjøllinje, sterkt opadstaaende stavne, > mandskabsstreg og tre 
Skraastreg mellem de horizontale linjer. Desuden findes her en 
figur, som maaske kan være en uheldig ridset dyrefigur. Alle rist- 
ninger paa dette sted er meget skadede ved indhugning af navne 
i nyere tid. 
Nordlands amt. 
22. Tro, Tjøtta pgd. og hd. Af hr. rektor Qvigstad fik jeg 
ifjor meddelelse om, at der paa en ø i Tjøtta pgd. skulde findes 
ristninger paa et berg, som efter den beskrivelse af dem, som han 
havde faaet, maatte formodes at være en helleristning af det al- 
mindelige skandinaviske slags. Jeg fandt stedet isommer paa 
gaarden Tro paa Løvøen, egentlig en stor halvø, som ved et 
eid er forbunden med den nordenfor liggende Rødøen. Gaarden 
Tro ligger i den sydlige del af øen i en grund, fladbundet lavning 
mellem lave bergrygge. Østenfor og parallelt har man en anden, 
mere udpræget lavning eller dalsænkning mellem den lave bergryg 
i vest og en høiere bergside paa østsiden. Af disse lavninger og 
kanske nærmest af den sidste maa gaarden have sit navn. Paa 
vestsiden af den sidste dalsænkning og nederst paa bergryggen 
findes berghellen med ristningen. Ikke 100 m. derfra, midt i lav- 
ningen og midt i dyrket jord ligger en haug, som er noget afjevnet 
ved pløining og ved, at der er ført sten fra den, men endnu har en 
udpræget form og sikkert er en gravhaug. Ristningen blev, som 
ovenfor nævnt (side 6), fundet for omtr. 40 aar siden af gjæter- 
gutter, som saa lidt af en figur og derfor rev af torven i større 
udstrækning. Furerne var da meget tydelige med skarpe kanter, 
dybe og med jevn bund. I den forløbne tid er de imidlertid blevne 
saa afslidt af veiret, at de først traadte sikkert frem, efterat berg- 
hellen var fugtet. Den del af den, som har indeholdt ristninger, 
