No. 13] RUNERNE PAA ET NYFUNDET BRYNE. 15 
hapuligi er mig uforklarlig,)) ser jeg ingen anden udvei end at 
opfatte hapu og ligi som to ord. ligi maa da være en verbal- 
form, prædikat til hahaska (nom.). 
Der kan da neppe være tvil om, at ligi er en form af det 
til gin. liggja ,ligge”, glht. liggen, glsaks. liggium, ags. liegan, 
af *ligjan (got. gan derimod uden præsens-j, efter former som 
ligis, 0. S. V.), svarende sterke verbum. Ogsaa i historisk gammel- 
norsk kan liggja bruges om håski (dog kun med tilføielse af ad- 
verbiet vid: håski liggr vid ,fare er forhaanden"). 
ligi synes at være optativ 3. person ental præsens. Det for- 
udsætter da en ældre form *igjai, senere *ligje, som paa grund 
af den palatale glyd mellem + og J kunde være blevet til ligi 
med langt -i. Derimod er -e bevaret i wate, hvor en dental gik 
foran endelsen. Hermed kan fra det senere sprog sammenlignes, 
at et (palatalt) 9 +10 besidder langt sterkere omlydende virkning end 
en dental —+ :: dreginn, men hladinn; degi, men fati, o. s. v.*) 
I historisk gammelnorsk er g blevet forlænget foran ? og 3. 
Det kan ikke sikkert afgjøres, om ligi har været udtalt med kort 
eller med langt g. Kanske er det sidste sandsynligst, da de to 
betonede ord efter sidste cæsur i den rytmisk byggede allittererende 
indskrift vel neppe begge har kunnet være tostavelsesord med kort 
rodstavelse. 
Naar hapu er en oblikv kasusform af hapu- ,krig, kamp", 
ligger det unegtelig nærmest at tænke paa akkus. ental (jfr. for 
endelsen magu Kjølevig)*) Men hapu maatte da være objekt for 
ligi, hvilket ikke er muligt; det usammensatte verbum *ligjan kan 
ikke tage objekt til sig, og et med en partikel sammensat transitivt 
verbum, f. eks. *for-ligjan (mht. verligen ,durch zu langes liegen 
verschlafen, versåumen, iiberh. versåumen, vernachlåssigen", der 
1) hapuligi kan ikke være dativ ental af et mandsnavn eller appellativ /apu- 
linga-, da ng her skulde have været skrevet med Ing-runen. Ogsaa endel- 
sen -i i dativ vilde være paafaldende. : 
%) ligi kan med hensyn til endelse ikke sammenstilles med got. wilz, da dette 
er et gammelt rodverbum. 
3) Vokativ af ordet for ,kamp* eller af gudenavnet Hod kan hapu efter sæt- 
ningens øvrige indhold neppe være. 
