No. 14] OLDSAGSAMLINGENS TILVÆKST I 1908. 45 
Sammen med de flere forekomster af brændte ben skulde man 
ialfald undertiden have ventet at finde spor af gravgods. Paa 
grund af den fuldstændige mangel af alt saadant er det ikke mu- 
ligt med sikkerhed at bestemme disse røsers alder. De lag af ren 
hvid kvarts, som fandtes i flere røser, og som jeg ogsaa før har 
iagttaget paa andre steder, har wudentvivl ligesom kullagene havt 
rituel betydning. 
Paa nedre Faanes har der nord for gaarden været en stor 
røs, som er omtrent fuldstændig bortkjørt. I tomten ligger en 
svær flad sten, som snarere maa have været en reist bautasten 
end en dækhelle.  Længere i vest, paa brinken af bakken ned til 
fjorden, laa en meget stor røs, som syntes nogenlunde urørt, og 
som jeg undersøgte. Den var over 15 m.i tverm. og bestod 
udelukkende af sten. Den laa paa en bergknaus, men med for- 
dybninger i grunden her og der. I den vestlige del var der ikke 
langt fra kanten en række heller i rad, tildels i dobbelte lag, 1,70 
m. lang, 0,50—0,70 m. bred. Under dem fandtes noget kul og 
stykker af hvid kvarts liggende paa bergbunden. 3 m. søndenfor 
dette sted var et lignende lag af to heller, 1 m. langt, liggende 
paa bergbunden. Nogle m. østenfor under de nederste stene flere 
hestetænder og stykker af ribben og nærved et lag kuljord. Paa 
3 steder fandtes lag af brændte ben, liggende paa bunden, et 
noget søndenfor midten, spredt over en vidde af 1—2m., 2 andre 
nærmere den østre kant med nogle meters mellemrum, under flade, 
ordentlig tillagte stene, tildels med noget kulblandet jord. Af old- 
sager fandtes heller ikke i denne røs spor. Under gravningen 
kunde det sees, at der tidligere var gravet paa 3 steder, og paa 
det ene, omtrent ved midten, syntes man paa et lidet stykke at 
at være naaet til bunden. At man derved skulde have truffet paa 
og forstyrret et gravsted, er dog ei sandsynligt. 
Forøvrigt benyttede jeg anledningen til at faa en saavidt mulig 
fuldstændig fortegnelse over faste fornlevninger i denne nordvestre 
del af Frosta, hvorfra man tidligere har havt meget faa optegnelser. 
Nær nedre Vigtil i udmarken indenfor gaarden laa en ned- 
falden svær bautasten, 3,50 m. lang, 0,80 m. bred paa midten, 
noget tilspidset i den øvre ende. Den blev for længere tid siden 
