14 EDLUND, OM THEOKIEN FÖR DE ELEKTRISKA FENOMENEN. 



räckligt litet, så kunna vi med stor noggranhet uttrycka attrak- 

 tionens storlek med -^(l — ^ + -^|. Om vi nu glömma bort, 

 att denna formel endast gäller för värden på q, som ligga under 

 en viss gräns, så komma vi äfven till de »besynnerligaste» re- 

 sultat. Vi finna nämligen, att attraktionen är lika stor på af- 

 T som pa afstandet — och att den för större värden pa q växer 

 i stället för att aftaga med afstånden. 



Hr Chwolson yttrar, att hvilken föreställning vi än må 

 göra oss om kraftutströmningen, så förer den »logiska öfvér- 

 läggningen» städse derliän, att kraftförlusten vid närmandet måste 

 vara lika stor som kraftvinsten vid aflägsnandet. Något bevis 

 för rigtigheten af detta påstående anförer Hr Chwolson dock 

 icke. Det enda som man på theoretiska grunder kan förutsäga, 

 är, att kraftförlusten i det ena fallet måste följa samma lag 

 som kraftvinsten i det andra. Det beror helt och hållet på be- 

 skaffenheten af denna lag, om dervid kraftförlusten och kraft- 

 vinsten blifva lika stora eller icke. Om funktionen (f hade kun- 

 nat uttryckas med aÄ, så skulle visserligen kraftförlusten och 

 kraftvinsten blifvit lika stora. Men nu finnes i uttrycket för (^ 

 en andra term, i hvilken qvadraten på hastigheten ingår, och 

 derföre kunna icke kraftförlusten och kraftvinsten blifva lika. 

 Jag vet icke om »den logiska öfverläggningen» skulle föra Hr 

 Chwolson till samma resultat i följande fall: Vi beteckna med 

 4 attraktionen mellan tvänne kroppar på afstandet t från hvar- 

 audra. Om afstandet emellan dera förstoras med ^, så uppstår 



en minskning i attraktionen, som är lika med -^ — r^j, och 



om afstandet emellan dem förminskas med samma våglängd, så 



uppkommer en kraftvinst, som uttryckes med rr -.. La- 



gen för kraftens aftagande i det ena fallet är en och densamma 

 som för dess tilltagande i det andra, men kraftförlusten är icke 

 lika stor med kraftvinsten. Man erhåller dem båda genom att 

 i den formel, som uttrycker lagen för attraktionen, insätta den 

 ena gången + o och den andra — q. Analogt är förhållandet 

 med behandlingen af formlerna (4) i detta hänseende. 



