12 EDLUND, OM THEORIEN FÖR OE ELEKTRISKA FENOMENEN. 



denna funktion äfven kan vara beroende af r, uttrycka vi den 

 term, som sålunda måste adderas till formeln (1), för att få ett 

 exakt uttryck på repulsionens storlek i ifrågavarande fall med 

 i/.' jr, ^j. Repulsionens uttryck för det fall,, att m närmar sig 

 till m med aftagande hastighet, blir således: 



-~'(i-'^(5) + 4''5)) ■•(^)- 



Om man man nu från de finita storheterna /Jr, Jt etc. 

 öfvergår till limes, så erhålles: 



-~'(i+m)+4-'S)) (3> 



På nu afgifna sätt kan man bevisa, att samma formel äfven 

 gäller för det fall, att molekulen m aflägsnar sig från m med 

 tilltagande hastighet, hvarvid dock är att märka att — - då är 

 positiv, hvarjemte — ^ såsom i föregående fall äfven är positiv. 

 Det bör dessutom anmärkas, att de enda fall med föränderlig 

 hastighet, som hunna förekomma, äro, att m närmar sig till m' 

 med aftagande hastighet eller att m aflägsnar sig från m med 

 en tilltagande sådan; hvarvid naturligtvis förutsattes att ström- 

 styrkan är konstant, eller, hvilket är detsamma, att molekulens 

 m hastighet i dess ledningsbana icke undergår någon förändring. 



Om man nu med tillhjelp af Ampereska formeln bestämmer 

 funktionerna (f och xp så finner man, såsom jag i min afhandling 



visat, att 



y( - A) = — «A — \ ^"Ä^l .^. 



cpi^h) == + ah — lhK"] ^ ^ 



De här förekommande konstanterna a och k äro utomordentligt 

 små, dock är a mycket stor i jemnförelse med k. Hvad den sednares 

 värde beträffar, så har man, såsom kändt är, på experimentel väg 



funnit, att i rundt tal —^ = 440 millioner meter i sekunden. 



Yk 



Man må nu ingalunda föreställa sig, att de funna uttrycken 

 på de ifrågavarande funktionerna äro absolut exacta. De gälla 

 naturligtvis endast inom samma gränser som den empiriska for- 



