ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. FÖRHANDLINGAR 1877, N:0 5. 11 



4.) 0,2085 gr. substans afgaf vid 100° 0,oo65 gr. vatten 

 och lemnade likaså 19 cc. qväfve vid 12,5° och 0,7 445'". 

 I procent utgöra dessa tal: 



1. 2. 3. 4. 

 Platina 58,86 58,75 ■ 



Qväfve 10,53 10,58 



Vatten 2,97 3,i2. 



och föra till formeln: 



H*.8N02.Pt30 + 2H20, 

 som fordrar: 



H* 4 0,39 



Pt-^ 594 58,35 



N« 112 11,00 



O" 272 26,72 



2H20 36 3,54 



1018 100,00. 



Den platotetranitrosylsyra, som måste uppkomma i lösningen 

 vid bariumplatonitritets sönderdelning med svafvelsyra, visar sig 

 således icke vara beständig, utan afgifver lätt -J af sitt qväfve 

 som salpetersyrlighet, hvarom också den blå färg, lösningen 

 nästan oundvikligen antager, bär vittne. Slutprodukten är den 

 nu beskrifna syran, som är till den grad beständig att den utan 

 att sönderfalla uthärdar att torkas vid 100° och som märkvärdigt 

 nog är så sammansatt, att den kunde anses innehålla de båda 

 syror, som ligga till grund for de af mig i en föregående upp- 

 sats beskrifna plato- och diplatonitriten. Men då densamma, 

 mättad med kaliumkarbonat, hvarur kolsyra energiskt utdrifves, 

 lemnat ett homogent kaliumsalt, som här nedan skall beskrifvas, 

 kan den ej anses som en blandning af lika molekyler af dessa 

 båda syror, utan måste betraktas som en sjelfständig: triplato- 

 octo-nitrosylsyra, hvilkens rationela sammansättning åskådliggöres 

 genom följande formel: 



lI-0-NO-XO-0-Pt| 



H-O-NO-NO-0 



,, ^ >Pt + 2H20. 



11-0-NO-NO-O f 



II_0-NO-NO-0-Pt 



