24 NILSON, OM BUNSENS METOD ATT AFSKILJA ANTIJION FR. ARSENIlv. 



stark saltsyra. Sedan olösta rester fatt afsätta sig, afsifone- 

 rades den klara lösningen och vid dess destillation erhölls, sedan 

 vatten och saltsyra först bortgått, slutligen antimontrichlorid i 

 fullkomligt färglösa kristaller, fri från i spetsglansen förekom- 

 mande föroreningar, hvilka antingen stannat i den olösta resten 

 eller, om de gått i lösning, nu bildade retortåterstoden. En ut- 

 spädd varm lösning af denna chlorid i saltsyre- och vinsyre- 

 haltigt vatten fälldes med öfverskjutande svafvelväte. Antimon- 

 trisulphiden tvättades lätt ren med varmt vatten först genom 

 dekantering och sedan på sugfiltrum, antog under torkning vid 

 100° hastigt konstant vigt och visade sig vid anställd analys 

 vara fullkomligt ren och vattenfri, ty 



1.) 0,3 2 gr. deraf lemnade efter syrsättning med rykande 

 salpetersyra, afrökning och glödgning till konstant vigt^) O, '2 745 

 gr. Sb-0*, som motsvarar 0,3 o 3 gr. Sb-S^. 



2.) 0,35 gr. gaf på samma sätt 0,3 175 gr. af samma oxid, 

 motsvarande 0,3 5 05 gr. Sb^S^. 



Vid alla här nedan anförda försök har denna rena antimon- 

 trisulphid blifvit använd 2). 



På anfördt ställe heter det hos Fresenius: »Digerirt mau 

 frisch gefälltes Schwefelarsen mit schwefliger Säure und schweflig- 

 saurem Kali, so wird der Niederschlag gelöst, kocht man, so 

 trübt sich die Flüssigkeit durch ausgeschiedenen Schwefel, der 

 bei längerem Kochen zum grösseren Theil wieder verschwindet. 

 Die Flüssigkeit enthält nach Verjagung der schwefligen Säure 

 arsenigsaures und unterschwefligsaures Kali. 'Schwefelantimon 

 und Schwefelzinn zeigen diese Reaction nicht.« 



') Alla öfriga i denna uppsats upptagna antimonbestämningar äro utförda pä 

 samma sätt. 



^) Då antimon under nämnda omständigheter sålunda fälles i form af alldeles 

 ren Sb^S^, torde detta förtjena att påpekas i och för dess qvantitativa be- 

 stämning. Ar nemligen metallen förbanden som Sb^O^ och för öfrigt intet 

 ämne närvarande, som ur svafvelväte frigör svafvel, så bör den i värme 

 fällda sulphiden utan fara för misstag kunna vägas direkt efter torkning vid 

 100° utan att som vanligt derpå behöfva öfverföras till Sb^O* eller upphettas 

 i kolsyreström, alldenstund den ej håller fritt svafvel. 



