ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. FÖKHANDLINGAR 18 7 7, N:0 5. 35 



mein för saltet fordrar förhållandet 5 : 4. Tager man nu i be- 

 traktande den omständigheten, att mängden af det omedelbart 

 erhållna bariumsulphatet måste utfalla något för låg och den ur 

 filtratet fällda deremot något för hög, alldenstund det var omöj- 

 ligt att taga det förra på filtrum, utan att detsamma i någon 

 mån gick igenom detsamma och grumlade filtratet, så torde man, 

 om härtill äfven lägges det fällda bariumsulphatets bekanta 

 egenskap, att med sig fälla andra salter, som endast med största 

 svårighet låta sig derur aflägsnas, med skäl kunna antaga, att 

 det funna förhållandet mer än väl kan tåla den lilla korrektion 

 som behöfs, för att detsamma skall blifva med det fordrade 

 fullt öfverensstämmande. 



Afven ett annat skäl talar för det här gjorda antagandet, 

 att saltet är att betrakta som ett oxisulpharsenit. ur moder- 

 luten efter detsamma kristalliserade nemligen ett bariumsulph- 

 arsenit-arsenat på alldeles samma mättningsgrad: 



5BaS . j,^;:^: + Se^O, 



hvari arseniken, som ursprungligen var förhanden med sitt lägre 

 atomvärde, delvis öfvergått till fematomig. Detta har antagligen 

 kunnat ske just genom bildningen af oxisulpharsenitet, som utan 

 tvifvel hade luftens syre att tacka för sin uppkomst och der- 

 igenom blef åter svafvel tillgängligt, för att åstadkomma bild- 

 ningen af nämnda sulpharsenit-arsenat. 



Visserligen har arseniktrisulphiden bland dess af mig under- 

 sökta salter icke lemnat någon förening på samma mättnings- 

 grad som det här behandlade oxisulphosaltet. Men genom 

 tillvaron af det nyss nämnda sulpharsenit-arsenatet och af 

 pentasulphidens salter med calcium och magnesium, hvilka ega 

 sammansättningen : 



5RS . 2 As-S -^ 



är man likväl icke i saknad af hvarje slags analogi. 



Bariumoxisulpharsenitet låter också med tillämpning af theorin 

 om atomvärdet förklara sig enligt följande formel: 



