36 NILSON, OM ETT OXISULPHARSENIT AF BARIUM. 



Ba< 



S 



Ba< S + 6H20, 



>As| 

 Ba< 



\ 



och är af intresse så tillvida, som det är det enda hittills kända 

 faktura, som talar för tillvaron af en bestämd oxisulphid af tre- 

 atomig arsenik. Af arseniksyra ega vi två sådana, en disulpho- 

 arseniksyra, existerande endast i Cloéz salt K^O . As^S^O^ + 

 2H^0 utan att derur kunna isoleras, och en trisulphoarseniksyra ^), 

 af mig erhållen äfven som anhydriden As-S^O-; men om tillvaron 

 af analoga substitutionsprodukter af arseniksyrligheten egde man 

 hittills blott vissa antydningar. Bland annat talade härför det 

 förhållandet, att en sammansmält blandning af trisulphid och 

 arseniksyrlighet eller den s. k. arsenikrubinen äfven vid destilla- 

 tion är serdeles beständig och endast med yttersta svårighet som 

 slutprodukter lemnar arsenik och svafvelsyrlighet. I sakens natur 

 låg dock, att pä detta sätt någon bestämd kemisk förening icke 

 gerna kunde framställas, i^f antimon förekommer dereraot en 

 med den ofvan antagna arsenikoxisulphiden analog förening i 

 naturen som mineralet Pyrantimonit eller Antimonblende Sb-S-0 

 och kan äfven med konst erhållas. 



') Att någon af dessa osisulphider skulle kunna ingå som beståndsdel af det 

 här i fråga varande bariumsaltet, är redan af det skäl omöjligt, att desamma 

 endast med oxider gifva salter. 



