ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 7 7, N:0 5. 45 



vid 104° C. Föreningen har ingen om naftylamin erinrande lukt. 

 Vid destillation öfver glödande kalk, såsom vid förbränning för 

 klorbestämningar, gifva salterna ett i luften sig gulbrunt fär- 

 gande destillat, som eger a-naftvlarainens karaktäristiska lukt. 



IiiTerkan af fosforpentaklorid på mononitro- 

 /5-diklornaftallii. 



Sedan den vid 92° C. smältande mononitro-/5-diklornaftalinen 

 blifvit blandad med sin vigt fosforpentaklorid i en retort, upp- 

 hettades blandningen för fri eld. En häftig reaktion inträdde 

 hastigt, i det massan smälte och röda ångor utvecklades. Slut- 

 ligen stegrades hettan, till dess produkten öfverdestillerade. Det 

 stelnade destillatet, som var starkt gulfärgadt, behandlades der- 

 efter med vatten och löstes i alkohol. Vid afsvalning erhöUos 

 nästan tumslånga, gula nålar. Dä emellertid inblandad, osönder- 

 delad nitroförening icke kunde genom förnyade omkristallisationer 

 aflägsnas, kokades substansen dels med alkoholisk kalilut, då en 

 djupt röd lösning uppstod, dels med tenn och saltsyra. Efter 

 åtskilliga omkristallisationer erhöll jag på detta sätt en i färg- 

 lösa, långa, mjuka, platta nålar kristalliserande triklornaftalin, 

 som smälte konstant vid 131° C. och var lättlöslig i varm alkohol 

 eller isättika. Den är identisk med den af Attergerg be- 

 skrifna f)-triklornaftalinen, med hvilken jag varit i tillfälle att 

 jemföra mitt eget preparat. 



Ett prof af 0,236 6 gr. gaf 0,4326 gr. iigCl, motsvarande 



0,107 gr. = 45,2 2 % Cl. 



I procent: 



Beräknadt. Funnet. 



Cl 46,00 ' 45,22. 



Såsom Atterberg redan påpekat, bevisar sist omnämda 

 reaktion i sammanhang med vVtterbergs syntes af J-triklor- 

 naftalin ur mononitro-7-diklornaftalin, att nämda triklornaftalin 

 är ett «aa-derivat, sammansatt enligt konstitutionsformehi 



