47 



Öfrersigt af Kongl. Veten skåps- Akademiens Förhandlingar, 1877. N:o 5. 



Stockholm. 



Om rhodankaliums inverkan på föreningar af mono- 

 klorättiksyra. 



Af Petee Claesson. 



[Meddeladt den 9 Maj 1877.] 



I. Om ßhodanättiksyra. 



Genom inverkan af rhodankalium på raonoklorättiketer er- 

 höll Heintz 1) en eter, som efter föregången rening genom de- 

 stillation i luftförtunnadt rum, vid analys visade sig hafva den 

 för rhodanättiketer beräknade sammansättningen. Vid alkaliers 

 inverkan på densamma kunde icke något bestämdt resultat er- 

 hållas, dels derföre att inga kristalliserbara föreningar dermedelst 

 bildades, och dels för den mörka färgens skull, som vid dessa 

 reagentiers inverkan framkom. Han försökte då syrors inverkan 

 på etern, och fann att den äfven af dem angripes. Saltsyra 

 löste densamma vid uppvärmning i vattenbad, och efter skedd 

 afdunstning utkristalliserade ur den så erhållna lösningen en 

 syra med rhodanättiksyrans sammansättning, och som han der- 

 före äfven kallade och ansåg såsom rhodanättiksyra, H . O . 

 . COCH- . S . CN. Då den icke gaf något kristalliserande baryt- 

 salt, inskränkte han sig till att angifva några dess reaktioner 

 med metallsalter. Genom reaktionsförsök visade han äfven, att 

 i moderluten efter den utkristalliserade rhodanättiksyran funnos 

 ytterligare tvenne andra syror. Concentrerad svafvelsyra fann 

 han sönderdela etern under bildning af svafvelsyrlig ammoniak. 

 Vid destination af etern med utspädd fosforsyra öfvergick i de- 

 1) Ann. Ch. Pharm. 1.36, 223. 



