OFVEESIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 7, N:0 5. 49 



emedan det i handeln förekommande rhodankalium såsom det 

 tyckes konstant innehåller små mängder af kolsyradt och svafvel- 

 syrligt alkali. Härefter tillsättes den beräknade mängden eller 

 något mindre kristalliseradt rhodankalium. Detta salt verkar 

 på natronsaltet omedelbart utan uppvärmning, hvilket framgår 

 deraf, att temperaturen hos lösningen efter tillsättandet af rhodan- 

 kalium sjunker blott ett par grader, och att en kort tid efter 

 lillsatsen af rhodankalium, rhodanreaktionen med jernklorid är 

 ganska svag. Sedan den så beredda lösningen en tid blifvit 

 lemnad åt sig sjelf utsatt för lindrig värme (omkr. 30°), ut- 

 kristallisera så rikliga mängder af rhodanättiksyrans natron- 

 och kalisalter i blandning med dessa metallers klorider, att det 

 hela stelnar till en kaka. Den utpressade moderluten ger efter 

 afdunstning vid lindrig temperatur ytterligare en andra och tredje 

 kristailisation. Sedan den utkristalliserade massan blifvit väl 

 befriad från moderlut, behandlades den med kokande stark alko- 

 hol, som löser de rhodanättiksyrade salterna, hvilka vid afsval- 

 ning nästan fullständigt utfalla. På detta sätt kunde af 50 gr. 

 monoklorättiksyra erhållas en lika stor vigtsmängd kristalliseradt 

 natronsalt eller 60 %. 



Den först erhållna moderluten antar så småningom en röd 

 färg, som vid dess concentrering blir nästan svart och ogenom- 

 skinlig. Denna färg härleder sig från en syra, som i utspädt 

 tillstånd är röd, men hvars salter äro nästan svarta. Dess mängd 

 är helt ringa. Medelst jernklorid kan den färgade substansen 

 borttagas. Vid concentration på vattenbad utvecklas en lukt 

 liknande cyanvätesyra, och gasblåsor, sannolikt kolsyra, stiga 

 upp till ytan. Den okristalliserbara moderluten innehåller ännu 

 såsom hufvudmängd rhodanättiksyradt salt men dessutom äfven 

 små mängder såväl af tioglykolsyra ^), som af den i följande 

 uppsats afhandlade karbamintioglykolsyran, hvars kalisalter äro 

 okristalliserbara och hindra det rhodanättiksyrade saltet att ut- 

 kristallisera. Då såväl syror som baser lätt sönderdela rhodan- 



') I Lunds L'niv. Årsskrift tom. XIII har jag närmare beskrifvit denna syra 

 och dess föreningar. 

 ijfuers. af K. Vct.-Akad. Förli. Arg. 34. N:o 5. ■* 



