6(i CLAESSON, RHODANKALlüM OCH MOXOKLGRÄTTIKSYH A. 



ütföres samma operationer, som nu här äro nänida, med 

 användande af etyl- i stället tTir metylalkohol, så erhalles etyl- 

 etern af karbamintioglykolsyra såsom en i vatten Icislig olja. 

 som efter en tids förlopp stelnar till en sahiik massa. 



Såsom i föregående uppsats omnämdes, var det genom att 

 behandla rhodanättiksyrad etyleter med saltsyra som Heintz 

 erhöll sin rhodanättiksyra, som jag funnit vara identisk med 

 VoLHARDS senapsoljeättiksyra. I enlighet med föregående blir 

 sålunda förklaringen på denna egendomliga reaktion följande. 

 Vid saltsyrans inverkan på etylrhodanacetat, upptages vatten, 

 och i första hand bildas etyletern af karbamintioglykolsyra, som 

 emellertid delvis ytterligare upptager vatten under bildning af 

 alkohol och den fria syran, hvilken senare, i enlighet med hvad 

 som äfven förut är nämdt beträffande denna syras förhållande 

 till saltsyra, delvis upptager vatten under bildning af tioglykol- 

 syra, kolsyra och ammoniak, delvis förlorar vatten, dervid öfver- 

 gående i den med rhodanättiksyran isomera senapsoljeättiksyran. 

 Denna sista reaktion beror dock väsendtligen på saltsyrans styrka. 

 Talrika försök ådagalade äfven, att om saltsyran är utspädd, 

 så erhalles vid behandling af rhodanättiksyrad etyleter dermed 

 blott spår af senapsoljeättiksyra, men i dess ställe karbamin- 

 tioglykolsyra, hvilken syra jag enligt denna metod först fram- 

 ställde. Ar saltsyran deremot stark, så erhalles ända till 25 % 

 senapsoljeättiksyra. 



III. Om Siiiapanättiksyra. 



Denna syra framställdes först af Heintz under namnet 

 sulfocyanättiksyra genom att låta saltsyra inverka på rhodan- 

 ättiketer. Det närmare förloppet af denna reaktion har jag i 

 föregående uppsats visat. Han beskrifver densamma såsom kri- 

 stalliserande i temligen stora rätvinkliga blad, eller i öfver tums 

 långa prismatislva eller nålformiga kristaller. Han angifver vi- 

 dare dess smältpunkt till 128°, att den vid denna temperatur 

 långsamt sublimerar och vid höare hetta utstöter till hosta 



