ÖFVERSIGT Ai" K. VETiNSK.-AKAl). FÖRHANDLINGAR 187 7. X:0 5. 73 



1. 2. 3. 1. 



Ag2 216 55.9.=, 58,27 



H6 6 I,Ö6 1,75 



C- 24 6,22 7,6ö 



N2 28 7,25 4.4> 7,24 



S 82 8,30 8,su 



0^ 80 20.72 



386 100,0 0. 



Den något für höga procenthalten af bestämningarne här- 

 leder sig tydligen från en förorening af rena tioglykolsyrade 

 salter. Betraktas saltet under mikroskopet ser man också utom 

 de uålformiga kristallerna äfven en ringa mängd af en amorf 

 massa inblandad. 



Intressant är detta salts bildning jemförd med resultatet af 

 silfversalts inverkan på den isomera i'hodanättiksyrans saltei', 

 der allt qväfvet aflägsnas från föreningen såsom ammoniak och 

 basisk tioglykolsyrad silfveroxid erhålles. Sammanställda med 

 hvarandra fä de bada reaktionerna följande utseende: 

 K . O . C0CH2 . S . CN + 2AgON02 + 2H-^0 = Ag . O . COCH^. S . Ag 



+ NH*.O.N02 + CO"- + K.O.N02 

 K . O . COCir^.NCS + 2AgON02 + 2H20 = (NH^ O . COCH-. S. Ag 



-^- Ag . O . N02) -f CO"- + K . O . NO'^. 



Det framgår sålunda af dessa undersökningar, att om än 

 dessa rhodan- och sinapanföreningar i sin kemiska karaktär i 

 följd af deras egenskaper af syror äro väsendtligen olika dylika 

 föreningar saknande komplexen CO.O.H, dock tillräckligt många 

 om dessa påminnande egenskaper finnas qvar att stödja den 

 erfarenheten, att samma substituerande radikal utöfvar öfver allt 

 en likartad modifikation i de ursprungliga föreningarnes egen- 

 skaper. Tillika är det omisskänneligt, att orsaken till de om- 

 lagringar, som i det föregående blifvit visade, ligger i ett neu- 

 tralitetssti'äfvande, alldenstund de \arit beroende af inverkan af 

 syror eller baser eller salter af metaller, som till svafvel äga en 

 stor frändskaji. 



