ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLIKGAU 1877, N:0 5. 81 



kännetecken närmar hon sig slägtena BracMella och Trachelia- 

 stes, men skiljer sig från dessa genom käkfötternas läge, hvilket 

 deremot öfverensstämmer med deras läge hos Lernaeopoda. Med 

 afseende på bostaden visar denna art öfverensstämmelse med den 

 följande äfvensom med Lernceopoda stellata och L. Galei. 



Då kroppens främre del (cephalothorax, »hufvudet») be- 

 traktas ofvanifrån, visar den sig utdraget äggrund med längden 

 ungefär dubbelt så stor som största bredden, hvilken är mellan 

 armarues bas. På detta ställe är cephalothorax såsom vanligt 

 äfven betydligt högre. Då framkroppen är böjd i en svag båge 

 nedåt, såsom vanligen är fallet, visar dess öfre profil knappast 

 någon märkbar sänkning öfver käkfötternas fästpunkter, deremot 

 är der.na sänkning tydlig och skarp, så snart främre delen af 

 cephalothorax kröker sig mera. Vanligen bildar sist nämnde 

 del med kroppens bakre afdelning en trubbig vinkel; man kan 

 också säga, att kroppens öfre del vanligen bildar en båge, som 

 endast afbrytes af insänkningeu vid gränsen mellan kroppens 

 båda afdelningar. 



Hufvudets organ förete det vanliga utseendet. Inuti mun- 

 öppningen, som är omgifven af hår, visa sig mandiblerna och 

 vid hvardera sidan en palp, på hvars spets jag ej sett mer än 

 två taggar. De inre antennerna äro tillspetsade, 2-ledade med 

 två eller tre små taggar i spetsen; de yttre grofva, 3-klufna och 

 3-ledade med alla spetsarne taggiga af raka, mycket korta tag- 

 gar. De båda yttre flikarne på denna antenn äro rundade, den 

 inre deremot spetsig och försedd med något gröfre taggar. 



Käkfötterna (egentligen främre paret käkfötter, mp') hafva 

 sin plats på undre sidan af cephalothorax men frammanför ar- 

 marne, så att de icke till någon del döljas af dessa. De äro 

 treledade, sakna klolika utskott vid spetsen af mellersta leden, 

 hvarest dock vårtlika utväxter stundom visa sig, och rigta sig 

 vanligen parallelt med häftarmarne. 



Armarno (niaxillipedes secundi paris) äro raka eller böjda 

 i en båge framåt, jemntjocka blott vid spetsen något tjockare, 

 trinda och kortare än bakkroppen, så att de icke nå till dennas 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Fürh. Arg. 34. N:o 5. 6 



