Öfversigt af Kougl. Veteuskaps-Akademiens Pörhaudliugar 1877. N:o 7, 



Stockholm. 



Om sambandet mellan den unipolära Induktionen och 

 de elektromagnetiska rotationsfenomenen. 



Af E. Edlund. 



[Meddeladt den 19 S'eptember 1877]. 

 § 1- 



Vi tänka oss en cylindrisk stålmagnet, soin kan rotera om- 

 kring sin geometriska axel, att denna magnet är omgifven af en 

 metallmantel, hvilken likaledes kan rotera omkring samma axel, 

 samt att en faststående ledningstråd är på sådant sätt galva- 

 niskt förbunden med den nämnda manteln, att den ena tråd- 

 ändan berör manteln i närheten af magnetens ena pol och den 

 andra i en punkt, belägen mellan båda polerna. Om en galva- 

 nisk ström af tillräcklig styrka insläppes i ledningen, så börjar 

 manteln, såsom bekant är, att rotera, och denna rotation fortfar 

 så länge strömmen varar. Om strömmen vändes om, så ändrar 

 äfven rotationen riktning. Härvid bör särskildt framhållas, eme- 

 dan det i det följande är af vigt, att magneten icke sjelf för- 

 sättes i rotation omkring sin axel, huru rörlig den än må vara 

 och hvilken styrka man än ger åt strömmen och åt det magne- 

 tiska momentet hos magneten. Magneten råkar först då i rota- 

 tion, om han fast förbindes med manteln, i hvilket fall denna 

 under sin rotation släpar magneten med sig, eller om manteln 

 borttages och den fasta ledningstråden galvaniskt förenas med 

 sjelfva magneten på sådant sätt, att trådens ena ända berör 

 densamma i närheten af den ena polen och den andra i en punkt, 

 som är mera aflägsen från båda polerna. 1 detta fall går den 

 i ledningen insläppta strömmen genom sjelfva magneten, och 



