26 JOLIN, OM FOSFORPEMABROMID OCH NAFTALIN. 



Analys: 



0,1765 grm gåfvo 0,3 1 os CO., och 0,04 7 1 HoO. 



0,15 grm gåfvo 0,ii54 AgBr. 



0,1475 grm gåfvo 7,25 cc. IS" vid 750 ra.m. tryck och 16', 3. 



I procent: 



Br 



N. 



Oo 



Beiiil 



aiadt. 



Fuuuet. 



20 



47,6 2 



48,02 



6 



2,38 



2,96 



80 



31,75 



32,7 4 



14 



5,5 5 



5,66 



32 



12,70 



- 



Produkten var således en mononitromonobromnaftalin, efter 

 all sannolikhet analog med Atterbergs ^) på motsvarande sätt 

 beredda iiitroklornaftalin och således hållande två a-ställningar 

 i samma hälft af naftalinmolekylen. Af denna nitrobromnaftalin 

 borde således vid behandling med PBr. erhållas en dibromnaf- 

 talin, svarande emot den af Faust och Saame med (i beteck- 

 nade diklornaftalinen. Följande försök bevisade rigtigheten af 

 ■detta antagande. 



Nitro-a-bromnaftalin och PBr-y 5 gram nitrobromnaftalin 

 blandades med något mer än sin eqvivalenta mängd PBr^ och 

 upphettades i en rymlig kolf öfver fri eld. Reaktionsprodukten 

 behandlades med vatten och renades genom destillationer och 

 kristalliseringar ur utspädd ättiksyra och' alkohol. I rent till- 

 stånd bestod produkten af långa, böjliga, färglösa, glänsande 

 nålar, kvilka smälte vid 80°, 5 — 81° och således visades sig vara 

 identiska med den af Glaser genom bromering af naftalin er- 

 hållna och med a betecknade dibroinnaftalinen, hvilken jag emel-B| 

 lertid, i följd af dess analogi med /j-diklornaftalin, i det följande 

 skall beteckna såsom ß~dihromnaf talin. 



Analys : 



0,2028 grm gåfvo 0,3 1 52 COo och 0,0428 HoO. 



1) Öfvers. af Sv. Vet.-Akad:s Förli. 1876, 5, s. 9. 



