82 JOl.IX, OM FOSFORVENTABUOMIÜ OCH NAFTALIN. 



liar sedeniiera närmare undersökts af Otto och Möries ^) samt 

 Darmstädter och Wichelhaus -). 



Den fria si/ran kristalliserar enligt DarmstÄDTER och 

 WlCHELHAUS i breda, vid 138° — 139° smältande nålar, som lätt 

 lösas i vatten och alkohol, men äro svårlösliga i eter. 



Kloriden till denna syra är enligt Ott() och MORIES en 

 oljartad, terpentinlik massa, olöslig i vatten, lättlöslig i eter, 

 alkoliol och benzol. Vid behandling af kaliumsaltet med PCl- 

 erhöll äfven jag kloriden i form af en brun olja, hvilken i köld 

 förvandlades till en seg massa, men som ej ens vid afkylning 

 med en blandning af snö och koksalt kunde erhållas i fullkom- 

 ligt fast tillstånd. Genom upprepade behandlingar med benzol 

 lyckades jag dock slutligen erhålla kloriden i form af färglösa, 

 prismatiska kristaller, smältande vid 86" — 87°. 



Bromiden till syran erhöll jag genom att behandla kalium- 

 saltet med PBr-. Efter omkristalliseringar ur eter och benzol 

 erhölls föreningen omsider ren i form af svagt gula, rhombiska 

 taflor, som smälte vid 11 4°, 5. 



Analys: 



0,4812 grin gåfvo O5197 AgEr. 



I procent: 



Beräknadt för C,oHe;Br . ^{Xßv. Fnimet. 



Br 45,71 45,96. 



Ämiden till ifrågavarande bromsulfonsyra erhölls genom 

 kloridens behandling med amoniak och bildade en hvit, kristal- 

 linisk massa, som endast med svårighet kunde erhållas ren. 

 Föreningen är så godt som olöslig i kallt vatten, svårlöslig i 

 varmt vatten, men temligen lättlöslig i alkohol. Smältpunkten 

 fann jag ligga vid 190°; Otto och Möries uppgifva 195°, hvadan 

 möjligen den af mig undersökta amiden ej varit fullt ren. 



Analys: 



0,1308 grm gåfvo 0,2023 CO., (vätebestämningen gick för- 

 lorad). 



1) Aui). (3. Chem. u. Pharm. Bd. 147, s. 183. 

 =) Ann. d. Chem. u. Pharm. Bd. 152, s. 303. 



