ÖFVERSIGT AF K. VETEXSK.-AKAU. FÖRHANDLINGAR 1877, N:0 7. 47 



oaktadt intet bevis ännu tinnes tor att dessa föreningar, såsom 

 fallet är med de med «, ß, y och 8 betecknade, hafva likartad 

 konstitution med de på samma sätt betecknade diklornaftalinerna, 

 har sin grund i följande anmärkningsvärda förhållande. 



Vid jämförelse af /?-monobromnaftalin och a-, /i-, y- och 

 f)'-dibromnaftalin med motsvarande klornaftaliner finner man näm- 

 ligen att bromföreningarnes smältpunkter städse med 25° eller 

 hälften deraf öfverskjuta motsvarande klorföreningars. Samma 

 skilnad i smältpunkterna förefinnes äfven mellan den vid 159°,r) 

 smältande dibromnaftalinen och £-diklornaftalin samt mellan den 

 vid 76° — 77° smältande och 7j-diklornaftalin. Deremot är ännu 

 ej någon mot Atterbergs *) t-diklornaftalin svarande brom- 

 förening bekant. 



Nedanstående tabell visar tydligen denna egendomliga öfver- 

 ensstämmelse mellan smältpunkterna: 



Förening. 



Klor. 



Brom. 



Differens. 



^-Monodevivat 



«-Diderivat 



1 5- » 



55,5—56 



35-36 



68 



107 



114 



135 



83 



48 



68 



60,5-61 



80,5—81 



129 



140,5 



159,5 



76-77 



12,5—12 



25,5-25 



•12,5—13 



22 



26,5 



24,5 



28-29 



y- » 



c5~- .. 



f- u 



1- » 



n- " ■--- : 



Såsom synes, är det blott hos y- och /y-derivaten som diffe- 

 rensen i betydligare mån skiljer sig från 25° (eller 12°, 5). Hvad 

 de förra beträffar, så äro deras smältpunkter ej underkastade 

 något tvifvel och alltså tyckes här ett undantag ega rum. Der- 

 emot är det ej osannolikt, att ?;i-dibromnaftalins smältpunkt 

 blifvit af Darmstädter och Wichelhaus något för högt upp- 

 gifven. De erhöllo nämligen denna förening i blandning med 

 y-dibromnaftalin (vid bromering af a-nattaiinsulfonsyra) och 

 skilde de båda ämnena åt medelst upprepade kristallisationer ur 



') Öfvers. af Sv. Vet.-Akad:9 Förh. 1876, I11, s. 7. 



