ÖrVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAB. TÖRHANDLINGAK 18 7 7, N:0 8. 9 



2. Om klors inverkan på a-nionoklornaftalin i isättike- 



lösning. 



Då klorgas i tillräcklig mängd inledes i en isättikelösning 

 af a-monoklornaftalin, inträder af sig sjelf uppvärmning och 

 lösningen afsätter vid afsvalning en hvit, kristallinisk massa. 

 Om denna affiltreras och moderluten afdunstas, erhålles förnäm- 

 ligast en tjockflytande olja. Om den fasta produkten omkri- 

 stalliseras ur henzol- eller toluolhaltig alkohol, afskiljes dels en 

 mycket svårlöslig vid 195° C. smältande acetylklorförening, dels 

 ur moderluterna efter upjtrepade omkristaliisationer en vid 152° C. 

 konstant smältande triklornaftalindiklorid. Sker reaktionen vid 

 en temperatur af 70 — 80° C, synes den förra kroppen uppträda 

 i något större qvantiteter, än om reaktionen försiggår vid vanlig 

 temperatur. 



ß-Trihlornaftalindiklorid ^), CjoH-Clg . CU, kristalliserar ur 

 benzolhaltig alkohol i små, korta, hvita eller genomskinliga, 

 spröda prismor, som äro svårlösliga i alkohol, lättare lösliga i 

 benzol- eller toluolhaltig alkohol och lättlösliga i kloroform. 

 Smältpunkten lag konstant under tre på hvarandra följande om- 

 kristaliisationer vid 152^' C. Vid kokning med alkoholisk kalilut 

 öfvergår föreningen lätt och fullständigt i a-tetraklornaftalin, 

 som redan efter en omkristallisation erhålles fullt ren. Vid 

 kokning med vanlig salpetersyra angripes triklordikloriden icke 

 eller åtminstone ytterligt långsamt. 



I procent: 



Funnet, 

 1. 2. 

 Cio 38,85 



H, 2,09 



Cl, 57,92 



Beräknadt. 



120 



39,67 



5 



1,65 



177,5 



58,6 8 



302,5 



100,0 0. 



') Vid en af Attkrbkrg och mip; gemensamt samtidigt med denna ntförd under- 

 sökning, hafva vi erhållit en annan vid 93° smältande triklornaftalindiklorid, 

 hvilkeu blifvit betecknad med «. Ueber das j'-Diklornaftalin und seine De- 

 rirate, Upsala. Kongl. Vet. Soc. Acta 1877. Festtom vid Univ. Jubelfest. 



