14 M. FOSLIE. [1909 



sammenstødende kanter af skorperne bøier sig ofte opad og mod 

 hverandre og danner tilslut tætstaaende, sterkt bølge formige tildels 

 noget knudrede lameller, som ofte griber ind i hverandre, og hvis 

 overflader ofte sammenvokser. Hypothalliet er ikke kraftig ud- 

 viklet, de nederste cellerækker er svagt opadstigende og cellerne 

 11 — 25 gange 5—9 (10) //-. Perithalcellerne er dels subkvadratiske, 

 dels og oftest vertikalt forlænget, 6—9 (10) jj. lange og 5 — 7 /a 

 brede, i de øverste lag 14 — 25 (29) jj- lange og 6—7 (9) jj. brede. 

 Sporangie-konceptaklerne er tætstaaende og udvikles saavel i den 

 skorpeformige del som i de oprette lameller næsten til disses øverste 

 kant. De er svagt konvekse, seet fra overfladen 200—300 // i 

 diameter. I vertikalt mediansnit er de 60 — \00 jj- høie og længste 

 diameter 180--300/^. Hele tåget opløses, og konceptaklerne efter- 

 lader da dybere eller grundere ar, som lidt efter lidt udfyldes uregel- 

 mæssig med nydannet væv, hvilket bidrager til overfladens ujevn- 

 hed. Sporangierne er firdelte, 70—80 p. lange og 30 — 40 jj- brede. 

 iVlgen er kun kjendt fra Natal eller et sted mellem Natal og 

 Kap det Gode Haab (A. Weber — van Bosse). 



Lithophyllum (?) verrucosiim Fosl. mscr. 



Goniolithon verrucosum Fosl. New or crit. calc. Alg. (1900) p. 24. 



Da jeg beskrev denne art, havde jeg som bemerket 1. c. kun 

 seet konceptakler mere eller mindre angrebet af dyr, og det lyk- 

 kedes mig derfor kun at finde et enkelt firdelt organ, som jeg 

 antog maatte være sporangium. Disse konceptakler viste adskillig 

 lighed med lignende organer hos Ooniolitlwn, naar den øvre del 

 er opløst. Jeg har senere modtaget mere materiale og deriblandt 

 et par eksemplarer med normalt udviklede konceptakler, som dog 

 nærmer sig sin opløsning. Det viser sig hos disse at de formodede 

 sporangier ikke udvikles over konceptaklets hele bund saaledes 

 som hos Goniolithon, men kun omkring et centralparti. Følgelig 

 tilhører arten ikke den nævnte slegt, men enten Litliophylhim eller 

 LitJiothamnion. Hos mange arter er gonimoblasterne dels todelte, 

 dels firdelte, og undertiden kan delingen være lige saa regelmæssig 

 som sporangiernes deling. I almindelighed er dog delingen tem- 

 melig uregelmæssig, og væggene er skraatstillet i forhold til længde- 



